Kulttuuri pohjautuu metsästykseen, kalastukseen sekä kasvien, sienten ja marjojen keräilyyn. Tärkeimmät saaliseläimet ovat hirvi, majava ja hylje. Koiria pidetään kotieläiminä. Asutus sijaitsee muinaisrannoilla. Ihmiset liikkuvat saaliseläinten perässä vuodenaikojen mukaan sinne, missä saalistus on helpointa. Suomen asukasluku mesoliittisella kaudella on tuhansia tai kymmeniä tuhansia ihmisiä. Mesoliittisen kauden kulttuuri vakiintui Suomessa n. vuonna 7500 eaa., jonka jälkeisestä ajasta käytetään myös nimitystä Suomusjärven kulttuuri.
Neoliittisella ajalla otetaan käyttöön viljelyskasvit sekä kotieläimet. Kyläasutus ja kyläkulttuuri kehittyvät. Maatalous leviää Suomeen idästä tattarinviljelyksen muodossa. Saviastioiden valmistustaito leviää Suomeen. Hautaustavaksi vakiintuu punamultahautaus.
Nousiaisten kaularengas.Turusta löytyneitä kansainvaellusajalle 400–550-luvuille ajoitetut putkikeihäänkärki, taitettu miekka, kilvenkupura sekä kilven kädensija.[8]Euran Pappilanmäen tyypin IV rengasmiekka 600-luvun loppupuolelta.
Rautaa käytetään aseiden ja työkalujen, kuten kirveiden, veitsien, keihäänkärkien, sirppien, viikatteiden ja korujen valmistusmateriaalina. Ensimmäiset rautaesineet kulkeutuvat Suomeen noin 800–400-luvuilla eaa. Rannikkoalueille rautaesineet tulevat Skandinaviasta tai muualta Itämeren alueelta ja Pohjois-Suomeen ja sisämaahan Euroopan-puoleisen Venäjän itäosasta. Varhaisimmat merkit Suomessa tapahtuvasta raudantuotannosta ovat 300–200-luvuilla eaa. Rautakaudella asutus jakautuu rannikoiden läntiseen ja sisämaan itäiseen kulttuuripiiriin. Rannikoiden asutus on pääosin yksittäistaloja tai muutaman talon ryhmiä. Elinkeinoina olivat maanviljelys, metsästys ja kalastus, sekä pienimuotoinen kaupankäynti. Viljelykasveina ovat pääasiassa ohra, spelttivehnä, ruis, kaura ja nauris. Kotieläiminä nauta, lammas, vuohi ja sika. Talot ovat 10–20 metrin mittaisia pystypaalujen varaan rakennettuja hallitaloja, joiden seinät ovat savella tilkittyä oksapunosta tai turvetta. Hautaustapana röykkiöhautaus jatkuu vuosille 200–800 jaa. Kuoppahautaus alkaa yleistyä vuoden 500 tienoilla röykkiö- ja kalmistohautauksen rinnalla. Vuoden 800 jälkeen hautalöydöissä alkavat näkyä kauppa- ja kulttuuriyhteydet viikinkiajan kulttuuripiireihin idässä ja lännessä.
n. 550: Ravennan piispa Jordanes kirjoittaa suomensukuisista kansoista Cassiodoruksen 12-osaisen Goottien historia -teossarjan pohjalta kirjoittamassaan teoksessa De origine actibusque Getarum.[12][13]
811: Vanhin säilynyt maininta sanasta Suomi on vuosien Frankkien valtakunnan annaaleissa, missä mainitaan vuoden 811 kohdalla erään rauhansopimuksen yhteydessä Suomi-niminen henkilö.[14][15]
n. 875-899: Wessexin kuningas Alfred Suuri toimittaa uudelleen Orosiuksen kirjoittaman maailmanhistoriaa käsittelevän kirjan, johon hän täydentää Pohjoismaiden maantiedettä käsittelevää osuutta norjalaisen viikingin Ottar Haalogalantilaisen matkakertomuksen pohjalta.[16]
n. 1075: Adam Bremeniläisen kirjoittamassa Hampurin piispojen historiassa mainitaan Terra feminarium, jolla luultavasti tarkoitetaan Kvenlandiaa eli Suomea.
1200-luku: Ynglingien saagassa kerrotaan Ruotsin kuninkaan Agnen tehneen muinoin sotaretken Suomeen ja ryöstäneen Frosti-päällikön tyttären Skjalvin ja ottaneen hänet puolisokseen.
1237: 9. joulukuuta: Hämeen kapina. Paavi Gregorius IX lähettää kirjeen Uppsalan arkkipiispalle, jossa kerrotaan hämäläisten kääntyneen kristinuskosta takaisin pakanuuteen ja kehotetaan taistelemaan heitä vastaan ja uudelleenkäännyttämään heidät kristityiksi.
1249: Ruotsalaisten toinen ristiretki Suomeen (ristiretken vuosiluvusta vaihtelevia tulkintoja). Lyypekin kaupunginkronikan mukaan ”Birger jaarli pakottaa Suomen Ruotsin kruunun alaiseksi”. Länsi-Suomen tosiasiallinen valloitus aloitetaan? Piispa Bero luovuttaa ”suomalaisten veron” Ruotsin kuninkaalle.
1323, 12. elokuuta: Pähkinäsaaren rauha. Sota Ruotsin ja Novgorodin välillä päättyy. Rauhansopimus on vanhin säilynyt kirjallinen dokumentti Ruotsin itä- ja pohjoisrajan määrittelystä. Karjala jaetaan kahteen osaan. Ruotsi saa etupiiriinsä Äyräpään, Jääsken ja Savilahden kihlakunnat. Novgorod saa Itä-Kannaksen ja Laatokan Karjalan asutusalueet.
1483: Kalmarin resessi -sopimus solmitaan. Sopimuksen mukaan kuningas ei saa jakaa läänityksiä eikä määrätä veroja ilman valtaneuvosten suostumusta. Sopimus jää kuitenkaan tulematta voimaan, koska Hannu I ei allekirjoita sitä.
1520, 7.–10. marraskuuta: Tukholman verilöyly. Osa Ruotsin ylimmästä rälssistä mestataan tanskalaisen unionikuningas Kristian II:n kruunajaisten jälkeen pidettävien kruunajaisvaltiopäivien yhteydessä.
1520Kristian II lähetti asevoimia Suomeen, ja saikin kaikki Suomen linnat haltuunsa.[44]
1805: Ruotsi liittyy Napoleonin vastaiseen sotaan ja siirtää joukkoja Pommeriin. Napoleonin joukot ajavat ruotsalaiset tappion partaalle, ja Ruotsi vetäytyy sodasta.
Vuoden 1918 tammikuusta toukokuuhun käytetty valtiolippu eli leijonalippu.Suomen valtiolippu 1918–1920. Vaakunan päällä suuriruhtinaskunnan kruunu. Kruunu poistettiin lipusta helmikuussa 1920.
1920, 14. lokakuuta (allekirjoitus), 31. joulukuuta (voimaanastuminen): Tarton rauha. Rauhansopimuksen avulla luotiin suhteet Suomen ja Neuvosto-Venäjän välille sekä vahvistettiin maiden välinen raja. Sopimuksessa Petsamo liitettiin Suomeen kun taas Suomeen liittymisestä sopineet Repolan ja Porajärven kunnat jäivät Neuvosto-Venäjälle.
1920: Ahvenanmaan itsehallintolaki takaa maakunnalle laajan autonomian. Kansainliitto ratkaisee lopullisesti Ahvenanmaan kuulumisen Suomeen vuonna 1921.
Juva, Mikko & Niitemaa, Vilho & Tommila, Päiviö (toim.):Suomen historian dokumentteja I, s. 16--18. Helsinki: Kustannusosakeyhtiö Otava, 1968. Teoksen verkkoversio(viitattu 18.2.2024).
Juva, Mikko & Niitemaa, Vilho & Tommila, Päiviö (toim.):Suomen historian dokumentteja I, s. 18-22. Helsinki: Kustannusosakeyhtiö Otava, 1968. Teoksen verkkoversio(viitattu 18.2.2024).
Juva, Mikko & Niitemaa, Vilho & Tommila, Päiviö (toim.):Suomen historian dokumentteja I, s. 24. Helsinki: Kustannusosakeyhtiö Otava, 1968. Teoksen verkkoversio(viitattu 18.2.2024).
Juva, Mikko & Niitemaa, Vilho & Tommila, Päiviö (toim.):Suomen historian dokumentteja I, s. 22-23. Helsinki: Kustannusosakeyhtiö Otava, 1968. Teoksen verkkoversio(viitattu 18.2.2024).
Iordanis & Holder, Alfred (toim.):De origine actibusque Getarum. Freiburg ja Leipzig: Akademische Verlagsbuchhandlung van J. C. B. Mohr, 1895. Teoksen verkkoversio(viitattu 18.2.2024).
Juva, Mikko & Niitemaa, Vilho & Tommila, Päiviö (toim.):Suomen historian dokumentteja I, s. 24-25. Helsinki: Kustannusosakeyhtiö Otava, 1968. Teoksen verkkoversio(viitattu 18.2.2024).
Juva, Mikko & Niitemaa, Vilho & Tommila, Päiviö (toim.):Suomen historian dokumentteja I, s. 26-32. Helsinki: Kustannusosakeyhtiö Otava, 1968. Teoksen verkkoversio(viitattu 18.2.2024).
Juva, Mikko & Niitemaa, Vilho & Tommila, Päiviö (toim.):Suomen historian dokumentteja I, s. 40-41. Helsinki: Kustannusosakeyhtiö Otava, 1968. Teoksen verkkoversio(viitattu 18.2.2024).
Juva, Mikko & Niitemaa, Vilho & Tommila, Päiviö (toim.):Suomen historian dokumentteja I, s. 32-33. Helsinki: Kustannusosakeyhtiö Otava, 1968. Teoksen verkkoversio(viitattu 18.2.2024).
Juva, Mikko & Niitemaa, Vilho & Tommila, Päiviö (toim.):Suomen historian dokumentteja I, s. 36-39. Helsinki: Kustannusosakeyhtiö Otava, 1968. Teoksen verkkoversio(viitattu 18.2.2024).
Juva, Mikko & Niitemaa, Vilho & Tommila, Päiviö (toim.):Suomen historian dokumentteja I, s. 41. Helsinki: Kustannusosakeyhtiö Otava, 1968. Teoksen verkkoversio(viitattu 18.2.2024).
Juva, Mikko & Niitemaa, Vilho & Tommila, Päiviö (toim.):Suomen historian dokumentteja I, s. 42. Helsinki: Kustannusosakeyhtiö Otava, 1968. Teoksen verkkoversio(viitattu 18.2.2024).
Juva, Mikko & Niitemaa, Vilho & Tommila, Päiviö (toim.):Suomen historian dokumentteja I, s. 42-43. Helsinki: Kustannusosakeyhtiö Otava, 1968. Teoksen verkkoversio(viitattu 18.2.2024).
Ylikangas, Heikki & Tarkiainen, Kari:”Kustaa Vaasa (1496–1560)”,Suomen kansallisbiografia, osa 5, s. 565–569. Helsinki: Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2005. ISBN 951-746-446-0.