From Wikipedia, the free encyclopedia
Кикирики (лат. )[2][3] је врста биљке из породице махунарки (), потиче из Јужне Америке, Мексика и Централне Америке. То је једногодишња биљка која нарасте од 30 до 50 .[4] Има жуте цветове. Плодови се развијају испод земље, у махунама у којима буде 1-4 семена. У људској употреби налази се семе, као храна, додатак колачима, за производњу кикирики путера и сл. Он се широко узгаја у тропима и суптропима, што је важно за мале и за велике комерцијалне произвођаче. Класификован је и као зрна махунарки,[5] а због високог садржаја уља, као уљарица.[6] Светска годишња производња ољуштеног кикирикија износила је 44 милиона тона у 2016, предвођена Кином са 38% укупне светске производње. Нетипично међу биљкама махунарки, махуне кикирикија се развијају под земљом (геокарпија), а не изнад земље. Имајући на уму ову карактеристику, ботаничар Карл Лине дао је кикирикију специфичан епитет , што значи „испод земље“.
Кикирики | |
---|---|
![]() | |
Научна класификација ![]() | |
Царство: | Plantae |
Кладус: | Tracheophytes |
Кладус: | Angiospermae |
Кладус: | Eudicotidae |
Кладус: | Rosids |
Ред: | Fabales |
Породица: | Fabaceae |
Род: | Arachis |
Врста: | A. hypogaea |
Биномно име | |
Arachis hypogaea | |
Subspecies and varieties | |
| |
Синоними[1] | |
|
Кикирики припада ботаничкој породици (или ), познатој као породица махунарки, пасуља или грашка.[1] Као и већина других махунарки, кикирики садржи симбиотске бактерије које фиксирају азот у чворићима корена.[7] Капацитет да фиксира азот значи да кикирики захтева мање ђубрива које садржи азот и побољшава плодност земљишта, што га чини вредним у плодореду.
Кикирики је по укусу и нутритивном профилу сличан орашастим плодовима као што су ораси и бадеми, и, као кулинарски ораси, често се сервирају на сличан начин у западним кухињама. Ботаничка дефиниција ораха је „плод чији зид јајника постаје тврд у зрелости“. По овом критеријуму, кикирики није орах.[8] Међутим, кикирики се обично категорише као орашасти плодови за кулинарске сврхе и уопштено у уобичајеном енглеском језику.
Род је ендемски за Јужну Америку.[9] Култивисани кикирики () је настао као хибрид између две дивље врсте кикирикија, за које се сматра да су и .[9][10][11] Почетни хибрид би био стерилан, али је спонтано удвостручење хромозома вратило његову плодност, формирајући оно што се назива амфидиплоид или алотетраплоид.[9] Генетска анализа сугерише да се хибридизација можда догодила само једном и да је довела до , дивљег облика кикирикија који се јавља на неколико ограничених локација у северозападној Аргентини, или у југоисточној Боливији, где се та доместикована сорта кикирикија данас узгаја,[12] а из које је вештачком селекцијом настао .[9][10]
Нутритивна вредност на 100 g (3,5 oz) | |
---|---|
Енергија | 2.385 kJ (570 kcal) |
21 g | |
Шећери | 0,0 g |
Прехрамбена влакна | 9 g |
48 g | |
Засићене | 7 g |
Мононезасићене | 24 g |
Полинезасићене | 16 g |
25 g | |
Триптофан | 0,2445 g |
Треонин | 0,859 g |
Изолеуцин | 0,882 g |
Леуцин | 1,627 g |
Лизин | 0,901 g |
Метионин | 0,308 g |
Цистин | 0,322 g |
Фенилаланин | 1,300 g |
Тирозин | 1,020 g |
Валин | 1,052 g |
Аргинин | 3,001 g |
Хистидин | 0,634 g |
Аланин | 0,997 g |
Аспарагинска киселина | 3,060 g |
Глутаминска киселина | 5,243 g |
Глицин | 1,512 g |
Пролин | 1,107 g |
Серин | 1,236 g |
Витамини | |
Тиамин (Б1) | (52%) 0,6 mg |
Рибофлавин (Б2) | (25%) 0,3 mg |
Ниацин (Б3) | (86%) 12,9 mg |
Витамин Б5 | (36%) 1,8 mg |
Витамин Б6 | (23%) 0,3 mg |
Фолат (Б9) | (62%) 246 μg |
Витамин Ц | (0%) 0 mg |
Витамин Е | (44%) 6,6 mg |
Минерали | |
Калцијум | (6%) 62 mg |
Гвожђе | (15%) 2 mg |
Магнезијум | (52%) 184 mg |
Манган | (95%) 2 mg |
Фосфор | (48%) 336 mg |
Калијум | (7%) 332 mg |
Цинк | (35%) 3,3 mg |
Остали конституенти | |
Вода | 4,26 g |
| |
Проценти су грубе процене засноване на америчким препорукама за одрасле. |
Кикирики је богат есенцијалним хранљивим материјама (десна табела, подаци УСДА о нутријентима). У референтној порцији од 100-gram (3 1⁄2-ounce), кикирики обезбеђује 2.385 kilojoules (570 kilocalories)) енергије хране и одличан је извор (дефинисан као више од 20% дневне вредности, ДВ) неколико витамина Б, витамина Е, неколико прехрамбених минерала, као што су манган (95% ДВ), магнезијум (52% ДВ) и фосфор (48% ДВ), и дијетарних влакана (десна табела). Он такође садрже око 25 протеина у порцији од 100 , што је већи удео него у многим орашастим плодовима.[13]
Нека истраживања показују да је редовна конзумација кикирикија повезана са нижим специфичним ризиком од смртности од одређених болести.[14][15] Међутим, клиничке студије не дозвољава да се закључи узрок и последице. Према америчкој Управи за храну и лекове, „научни докази сугеришу, али не пружају доказе да конзумација 1,5 унци дневно већине орашастих плодова (као што је кикирики) као део исхране са ниским садржајем засићених масти и холестерола може смањити ризик од срчаних обољења."[16]
На другом месту после соје, кикирики је највећи светски извор биљног уља. Она су главни састојак маргарина и комерцијално се производе као уље за салату и за кување.[17]
Кикирики садржи полифеноле, полинезасићене и мононезасићене масти, фитостероле и дијетална влакна у количинама сличним неколико орашастих плодова.[15]
Коре кикирикија садрже ресвератрол који је под прелиминарним истраживањем због његовог потенцијалног дејства на људе.[18][19]
Уље од кикирикија, као обично уље за кување и салату, садржи 46% мононезасићених масти (првенствено олеинске киселине), 32% полинезасићених масти (првенствено линолне киселине) и 17% засићених масти (првенствено палмитинске киселине).[20][21] Уље које се може екстраховати из целог кикирикија коришћењем једноставне воде и методе центрифугирања, разматра у свом програму Напредне животне подршке за будуће дуготрајне људске свемирске мисије.[22]
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.