From Wikipedia, the free encyclopedia
Germanii bucovineni sau nemții bucovineni (în germană Bukowinadeutsche sau Buchenlanddeutsche) au reprezentat și încă reprezintă o populație minoritară de origine germană (parte a comunității germanilor din România după 1918), care a trăit în regiunea istorică Bucovina (germană Bukowina/Buchenland) în principal între 1780 și 1940 și, în numere considerabil mai mici, inclusiv după strămutarea forțată (germană Umsiedlung) din timpul celui de-al Doilea Război Mondial comandată de Germania Nazistă în planul de strămutare al populațiilor germane din Europa de Est intitulat Heim ins Reich (i.e., „Acasă în Reich”). Astfel, o parte mică a comunității germane din Bucovina a mai rămas în Bucovina de Sud după divizarea regiunii în două părți în urma Pactului Ribbentrop-Molotov de non-agresiune și influență teritorială dintre Germania Nazistă și Uniunea Republicilor Sovietice Socialiste (URSS), strămutarea forțată vizând vasta majoritate a populației germane din Bucovina de Nord.
germană Bukowinadeutsche/Buchenlanddeutsche, română Germani bucovineni | |||
![]() ![]() Steagul și stema germanilor bucovineni (stema acestora este și stema istorică a Bucovinei de asemenea) | |||
Populație totală | |||
---|---|---|---|
475 (conform recensământului din 2021, efectuat în anul 2022 din cauza pandemiei de COVID-19 în România)[1] | |||
Regiuni cu populație semnificativă | |||
| |||
Limbi vorbite | |||
Germană și română | |||
Religii | |||
Romano-catolici și luterani | |||
Grupuri înrudite sau legate cultural | |||
Germanii (în particular germanii din România), germanii din Slovacia, germanii din Polonia, silezienii și austriecii | |||
Germanii bucovineni au avut o prezență demografică sporită în trecut, cel mai notabil în sudul și sud-vestul Bucovinei, atât la nivel rural cât și la nivel urban. | |||
Modifică date / text ![]() |
Comunitatea de germani bucovineni datează cel mai recent din timpul administrației austro-ungare a Bucovinei, pe atunci Ducatul Bucovinei (germană Herzogtum Bukowina/Buchenland respectiv Kronland Bukowina/Buchenland), arătând sprijin ulterior prin vot unirii Bucovinei cu Regatul României (alături de minoritatea poloneză și de majoritatea românească de asemenea) în cadrul Congresului General al Bucovinei după terminarea Primului Război Mondial în 1918. Cu toate acestea, pe teritoriul actual al județului Suceava a existat o comunitate săsească încă din Evul Mediu (cel mai probabil provenind din zona Bistriței din nord-estul Transilvaniei), comunitate care însă a fost asimilată din punct de vedere etnic ulterior de majoritatea românească precum și de ceangăi, un grup etnic maghiar în Moldova.
Pe parcursul istoriei, germanii din Bucovina au trăit în principal în centrele urbane și au format majoritatea populației în unele orașe importante în perioada austro-ungară, de exemplu, Gura Humorului (germană Gura Humora), Rădăuți (germană Radautz), Vatra Dornei (germană Dorna Watra) sau Suceava (germană Suczawa), cât și în mai multe comunități rurale atât în perioada austro-ungară cât și mai târziu în Regatul României.[3][4][5][6] În 1890, densitatea așezărilor atât urbane cât și rurale unde germanii bucovineni reprezentau, din punct de vedere demografic, primul grup etnic era mai mare în sudul respectiv sud-vestul Bucovinei decât în nordul regiunii. După profesie, grupurile rurale ale germanilor bucovineni erau în principal fermieri sau agricultori respectiv meșteri/meșteșugari.[7] Din punct de vedere religios sau confesional, majoritatea germanilor bucovineni au fost romano-catolici dar și protestanți luterani în numere mai mici. Conform recensământului din 1930 din Regatul României, germanii bucovineni reprezentau cel de-al doilea grup etnic după majoritatea românească din județele interbelice Suceava, Rădăuți și Câmpulung, alcătuind 12,46% din populația totală a acestora atunci.
Conform recensământului din 2011 din România, în județul Suceava mai trăiau încă 717 etnici germani.[8] Populația de germani care a mai rămas în județ trăiește în mare parte în orașele Suceava, Vatra Dornei, Câmpulung Moldovenesc și Rădăuți dar și în centrul, vestul și sud-vestul județului (adică în partea istorică de Bucovina) unde încă mai sunt comunități mici de țipțeri, în mediul rural, mai precis în anumite comune precum, cel mai notabil, Cârlibaba (germană Mariensee/Ludwigsdorf/Kirlibaba). Din punct de vedere politic, ca toate grupurile constitutive ale comunității germane din România, germanii bucovineni sunt reprezentați de Forumul Democrat al Germanilor din România (FDGR/DFDR), atât la nivel local cât și la nivel central sau parlamentar, cu sediul regional în municipiul Suceava, pe Strada Armenească.[9] Conform recensământului din 2021, efectuat în 2022 din cauza pandemiei de COVID-19 din România, în județul Suceava mai trăiau 475 de etnici germani.[1] Întâlnirea germanilor din Bucovina are loc anul în mod tradițional în luna august la Suceava sau Cernăuți (germană Czernowitz).[10][11][12] Precum alte grupuri constitutive ale germanilor din România, germanii bucovineni au fost încadrați în trecut, din punct de vedere istoric, cultural și geopolitic, în conceptul german „Mitteleuropa” (i.e., Europa Centrală).
Încă din Evul Mediu, mai precis de pe la sfârșitul secolul al XIV-lea (sau Evul Mediu târziu), a existat o comunitate germană pe cuprinsul teritoriului actual al județului Suceava, comunitate de origine săsească, cel mai probabil provenită din zona Bistriței (germană Nösen, nume arhaic, sau Bistritz).[13] Aceștia au format, cel mai notabil, o comunitate citadină compactă care a trăit în orașul Suceava (germană Sutschawa, Suczawa sau Sotschen, în germana veche sau medievală: Sedschopff) și în alte părți de pe teritoriul actual al județului Suceava, în Baia (germană Stadt Molde sau Moldenmarkt) spre exemplu sau în Câmpulung Moldovenesc (germană Kimpolung).[14][15]
O inscripție medievală în limba latină din anul 1209 atestă faptul că localitatea Baia a fost întemeiată de sași.[16] De asemenea, orașele medievale Suceava și Câmpulung Moldovenesc au operat în Evul Mediu pe baza legii de oraș germane Magdeburg, la fel ca Bistrița sau Sibiu (germană Hermannstadt) din Transilvania (pe atunci ambele făcând parte din Regatul medieval al Ungariei, sub autonomia săsească din cadrul „Universității Săsești”).[17] Totodată, cavalerii teutoni au construit o fortăreață pe un deal de lângă orașul Siret (germană Sereth) la începutul secolului al XIII-lea.
Deși au reprezentat o comunitate etnică relativ mică din punct de vedere numeric sau demografic, sașii de pe teriotoriul actual al județului Suceava din Evul Mediu au fost o comunitate influentă din punct de vedere politic, conducând orașul Baia cu un reprezentant politic de vârf cunoscut drept șoltuz (germană Schultheiß), termen politico-administrativ echivalent cu cel de primar din ziua de astăzi. În același timp, această comunitate săsească a avut un rol important în economia locală, din punct de vedere comercial și meșteșugăresc.[18] În afară de cuprinsul actual al județului Suceava, sașii s-au mai așezat și la Târgu Neamț (germană Niamtz), în partea de nord a Voievodatului sau Principatului medieval al Moldovei, actualul Județ Neamț.
Cu toate acestea, dată fiind situația demografică relativ mică a acestei comunități săsești, acest grup etnic regional format preponderent din negustori, comercianți și meșteșugari germani a fost ulterior asimilat de populația majoritară românească și de ceangăi de-a lungul sfârșitului evului mediu și începutul Epocii moderne la nivel urban, unde aceștia s-au așezat pe cuprinsul nordului Moldovei (i.e. în Suceava respectiv Câmpulung Moldovenesc, Târgu Neamț și/sau Baia). În pofida acestei asimilări etnice totuși, secole după, încă dinaintea viitoarei anexări habsburgice/austriece a Bucovinei și, implicit, viitoarei colonizări cu etnici germani și austrieci, conform administrației de ocupație rusească din anii 1772–1773 respectiv 1774, existau deja câteva familii de germani în acest teritoriu.[19]
Germanii imigrați nu s-au răspândit uniform în toată Bucovina, ci au fondat localități proprii sau cartiere proprii în localitățile deja existente. Astfel de localități au fost Gura Putnei (în germană Karlsberg), Voievodeasa (în germană Fürstenthal)[20] și Poiana Micului (în germană Buchenhain). În alte sate s-au așezat pe lângă locuitorii români, preluând numele românesc al localității, ca, spre exemplu, la Bădeuți (în germană Deutsch-Badeutz).
O parte însemnată din imigranți s-au stabilit în orașe ca Cernăuți (în germană Czernowitz/Tschernowitz), Storojineț (în germană Storozynetz),[21] Rădăuți (în germană Radautz), Suceava (în germană Suczawa/Sutschawa),[20] Vatra Dornei (în germană Dorna-Watra)[20] și Gura Humorului (în germană „Gurahumora” sau „Gura Humora”), localitate în care, în 1930 (conform recensământului populației din acel an), reprezentau majoritatea populației.
Germanii bucovineni din mediul rural au fost, în majoritate lor, agricultori. În activitatea lor, agricultorii coloniști germani au obținut adesea rezultate mai bune decât localnicii români, pentru că, la venirea lor în Bucovina, aceștia au primit 16-20 hectare de teren agricol de cea mai bună calitate, lemn de construcție, vite de prăsilă, semințe de calitate la prețuri convenabile sau sub formă de împrumuturi pe termen lung, fără dobândă precum și scutiri de impozite din partea fostei administrații imperiale austriece.[22]
Până la strămutarea lor în Polonia ocupată de Germania Nazistă (mai precis în Guvernământul General), ce a avut loc în 1940, germanii reprezentau o minoritate regională în Bucovina cu o pondere de circa 21% din totalul populației, valoare stabilită anterior la recensământul austriac/austro-ungar din 1910. Ulterior, s-a constatat că circa 13% din aceștia erau evrei vorbitori de limbă germană care s-au declarat germani.
În Bucovina, coloniștii germani au venit în mai câteva valuri, nu numai dinafara imperiului habsburgic și mai apoi austriac, dar și din interior, formând colonii pentru exploatări miniere, forestiere, fabricarea sticlei, agricultură, meșteșuguri, etc. Mai jos se regăsesc, cronologic, coloniile germane înființate în Bucovina de-a lungul timpului:[22]
De asemena, coloniști germani s-au așezat și în alte localități (i.e., Putna,[20] Valea Moldovei – Wallessaka,[20] Vama – Wama, Moldovița – Russ Moldawitza,[20] Ciudei – Czudyn,[21] Stănilești – Kornoluncze/Stanilesti,[20] Valea Cosminului – Franzthal,[21] etc.).
Împreună cu alte grupuri de germani din Regatul României care a fost lărgit după Primul Război Mondial, germanii bucovineni s-au alăturat benevol României regale după 1918 (României Mari mai precis), reprezentanții acestora politici din Congresul General al Bucovinei votând pentru Unirea Bucovinei cu România. După unirea Ducatului Bucovinei cu România, germanii reprezentau al doilea cel mai mare grup etnic din sudul Bucovinei conform recensământului populației Regatului României din 1930. De asemenea, din punct de vedere demografic, comunitatea de germani bucovineni a continuat să crească până în 1940, an de răscruce istorică pentru aceștia în timpul celui de-Al Doilea Război Mondial.
Prin ultimatumul sovietic din 28 iunie 1940, adresat României, care a dus la Ocupația sovietică a Basarabiei și Bucovinei de Nord, germanii din cele două ținuturi s-au trezit peste noapte locuind în Uniunea Sovietică (URSS). Având ca bază Pactul Ribbentrop-Molotov, la data de 5 septembrie 1940 a fost încheiat la Moscova așa-numitul „Tratat de strămutare” (germană Umsiedlungsvertrag). Ca urmare a acestui tratat, după numai 4 zile, la 9 septembrie 1940 s-a înființat în Cernăuți „Comandamentul pentru strămutare” (germană Umsiedlungskommando) pentru Basarabia și Bucovina de Nord, care și-a început activitatea pe 15 septembrie, acesta fiind compus din 599 persoane sub comanda SS-Standartenführer Horst Hoffmeyer. Primul transport pe calea ferată, cu 1.000 de germani strămutați, a avut loc pe 27 septembrie. Ultimul tren cu strămutați a trecut granița Uniunii Sovietice la 17 noiembrie, încadrându-se perfect în termen. Din sudul Bucovinei, trenurile au trecut prin Transilvania, Ungaria și Austria.[24]
După strămutarea germanilor din nordul Bucovinei, care intrase în compunerea URSS-ului, Germania Nazistă a considerat că nici comunitățile germane din sudul Bucovinei, rămase la România, nu mai erau „viabile”. De aceea, la 22 octombrie 1940, consulul general al Germaniei în România, SS-Oberführer Wilhelm Rodde a semnat cu Ioan Broșu, reprezentantul României, un tratat germano-român privind strămutatrea. După modelul aplicat în Bucovina de Nord s-a înființat Comandamentul German pentru strămutare Deutsche Abwicklungsstelle für die Umsiedlung (DAS),[25] care a pus strămutarea sub comanda SS-Oberführer Heinrich Siekmeier.[26] De data aceasta, acțiunea nu mai era pusă sub presiunea timpului, ca în Bucovina de Nord.[24]
Prin strămutarea din 1940, circa 80.000-90.000 de persoane au părăsit Bucovina, fiind duse în Al Treilea Reich, sub lozinca propagandistă Heim ins Reich („Acasă în Reich”). Conform autorului Dirk Jachomovski în lucrarea acestuia intitulată „Die Umsiedlung der Bessarabien-, Bukowina- und Dobrudschadeutschen”, numărul total al germanilor bucovineni strămutați a fost, de fapt, de 100.000.
Deoarece transportul s-a făcut cu trenul, strămutații au putut să-și ia cu ei doar foarte puține obiecte personale. După o scurtă staționare în lagăre din Germania, majoritatea strămutaților au fost relocați în gospodării confiscate de naziști în Polonia ocupată (teritoriu ce forma Reichsgau Wartheland, denumit și Warthegau sau Guvernământul General), gospodării care le-au fost date strămutaților ca despăgubire pentru averile lăsate în Bucovina.
După cel de-Al Doilea Război Mondial, anumite grupuri de germani repatriați s-au reîntors în Bucovina, însă numărul total al acestei comunități etnice a scăzut drastic. Ulterior, numărul total al germanilor bucovineni a scăzut de la ordinul miilor în județul Suceava la cel al sutelor până în prezent (această scădere a fost marcată de emigrarea multor etnici germani în fosta Germanie de Vest în timpul României comuniste). Cele mai numeroase grupuri de germani bucovineni se regăsesc în orașele Suceava, Rădăuți și Câmpulung Moldovenesc.
Ca toate grupurile constitutive ale comunității germane din România, germanii bucovineni din sudul Bucovinei sunt reprezentați de Forumul Democrat al Germanilor din România (FDGR/DFDR), formațiune politică parlamentară cu un deputat. La nivel local, filiala FDGR/DFDR din Bucovina (i.e., DFDR Buchenland/Regionalforum Buchenland în germană)[27] a fost fondată în 1991 dar aceasta nu mai candidează în cadrul alegerilor locale din anul 1996. Filiala nu mai este activă politic în cadrul alegerilor locale dar a rămas activă din punct de vedere cultural și simbolic.
Anul | Pop. | ±% |
---|---|---|
1869 | 40.000 | — |
1900 | 69.916 | +74.8% |
1910 | 73.073 | +4.5% |
1919 | 68.075 | −6.8% |
1930 | 75.533 | +11.0% |
1940 | 100.000 | +32.4% |
1941 | 7.180 | −92.8% |
1945 | 7.500 | +4.5% |
1956 | 3.981 | −46.9% |
1966 | 2.830 | −28.9% |
1977 | 2.265 | −20.0% |
1992 | 2.376 | +4.9% |
2002 | 1.773 | −25.4% |
2011 | 717 | −59.6% |
2022 | 475 | −33.8% |
Sursa: Recensăminte austro-ungare și românești precum și anumite estimări (din 1945, toate statisticile pe anii care au urmat sunt valabile doar pentru sudul Bucovinei)[28][29][30][31] |
De-a lungul timpului, comunitatea de germani bucovineni a trăit atât în mediul urban cât și în mediul rural, fiind predominantă la nivel urban în anumite perioade de timp. În timpul perioadelor habsburgică și austro-ungară, Bucovina a primit un influx semnificativ de imigranți germani. Numărul acestora a continuat să crească constant din secolul al XIX-lea până la începutul secolului al XX-lea, aceștia fiind percepuți drept „Kulturträger” (i.e., „purtători de cultură”).[31]
În termeni demografici, comunitatea germanilor din Bucovina a continuat să crească numeric în timpul Regatului României de asemenea, după cum se poate observa din tabelul statistic alăturat în 1930 respectiv 1940. În 1941, după strămutarea (germană Umsiedlung) vastei majorități a germanilor bucovineni de către Germania Nazistă, populația germană care încă a mai rămas în Bucovina număra 7.180 de locuitori (dintre care 3.734 în sudul Bucovinei iar 3.446 în nordul regiunii). Germanii bucovineni trăiau in județele interbelice (care s-au păstrat de-a lungul celui de-Al Doilea Război Mondial de asemenea) Câmpulung, Rădăuți, Suceava și Cernăuți.
După cel de-Al Doilea Război Mondial însă, mai precis în România comunistă, germanii din Bucovina au scăzut numeric vertiginos gradual până în 1992 și, ulterior, după până în prezent, conform recensămintelor naționale din România postdecembristă efectuate în anii 2002, 2011 și 2021 (amânat pe 2022 din cauza pandemiei de COVID-19). În tabelul alăturat se poate observa și analiza evoluția demografică a comunității de germani bucovineni de-a lungul timpului.
În mediul urban, germanii din Bucovina au constituit o pondere semnificativă până la majoritară în timpul perioadelor habsburgică respectiv austro-ungară (e.g., Gura Humorului), iar în mediul rural aceștia au constituit o populație cu o reprezentare mare în mai multe localități. După cel de-Al Doilea Război Mondial, anumiți germani bucovineni strămutați în teritoriile ocupate de Germania nazistă în timpul războiului s-au reîntors în Bucovina. Mulți germani bucovineni încă rămași în județul Suceava au decis să emigreze ulterior în Germania de Vest (RFG/BDR) după instaurarea comunismului în țară (i.e., începând cu Republica Populară Română sau RPR pe scurt). Din punct de vedere istoric, germanii din Bucovina au fost o populație predominant urbană.
Pe lângă limba germană standard (i.e., Hochdeutsch, inclusiv Österreichisches Hochdeutsch, adică germana standard austriacă care s-a vorbit în orașele Suceava, Cernăuți, Rădăuți, Gura Humorului, Câmpulung Moldovenesc sau Siret și care diferă de Bundesdeutsches/Deutsch Hochdeutsch, i.e., germana standard folosită în Germania sau de etnicii germanii dinafara Germaniei cunoscuți ca „Auslandsdeutsche”), germanii din Bucovina au vorbit și vorbesc o serie de dialecte regionale, în funcție de originea lor, după cum urmează:
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.