oversikt over Polens deltakelse og resultater i Eurovision Song Contest From Wikipedia, the free encyclopedia
Polen debuterte i Eurovision Song Contest i 1994 og har deltatt 26 ganger. Polens første deltakelse endte med en andreplass – en av de sterkeste debuter i konkurransens historie. Polen har ennå ikke vunnet Eurovision Song Contest, og de siste årene har resultatene vært relativt svake. I perioden 2004–2011 kvalifiserte Polen seg til finalen bare én gang, men fra 2014 til 2017 var Polen i finalen hvert år. I 2016 kom også Polen på tredjeplass i telefonavstemningen og endte på en åttendeplass totalt. Det er Polens tredje beste plassering, og landets beste resultat siden 2003. Polen kvalifiserte seg ikke til en finale i perioden 2018–2021, men i 2022 nådde landet sin første finale siden 2017.[1] Landet kvalifiserte seg på nytt i 2023.
Polen i Eurovision Song Contest | |||
---|---|---|---|
![]() | |||
Kringkaster | Telewizja Polska (TVP) | ||
Nasjonal finale | Krajowe Eliminacje (2010–11, 2016–) Piosenka dla Europy (2006–09) Krajowe Eliminacje do Konkursu Piosenki Eurowizji (2003–04) Ellers intern utvelgelse | ||
Deltakelse | |||
Deltatt | 26 ganger (16 finaler) per 2024 | ||
Første år | 1994 | ||
Beste resultat | 2. (1994) | ||
Dårligste resultat | Sisteplass i semifinale (2011) |
Det er den polske allmennkringkasteren TVP som sender konkurransen i Polen, og som velger landets bidrag til Eurovision Song Contest. Som en del av den såkalte østblokken kom Polen først inn i konkurransen etter murens fall. I 1994 stilte Polen – sammen med blant andre Russland, Romania og Ungarn – for første gang i Eurovision Song Contest.
Det var landets store sangstjerne Edyta Górniak som fikk oppgaven med å representere Polen for første gang. Med balladen «To nie ja!» sang hun Polen inn til en sterk andreplass, noe som fremdeles er landets beste resultat i konkurransen. Górniak var imidlertid nær ved å bli diskvalifisert etter at hun sang halve sangen på engelsk under generalprøven dagen før finalen. Dette var sendingen som juryene bedømte ut fra, og seks av de andre deltakerlandene la inn protest mot Polen. Konkurransereglene krevde imidlertid at minst halvparten av deltakerlandene, i dette tilfellet 13 land, måtte protestere før EBU skulle behandle saken. Dermed fikk Polen delta som planlagt, og Górniak endte som nummer to, bak Irland.
Den solide debuten ble etterfulgt av en rekke svake plasseringer, og i 2000 og 2002 måtte Polen stå over konkurransen på grunn av dårlige plasseringer årene før. I 2003 kom Polen på en syvendeplass, landets nest beste plassering til nå. Den gode plasseringen sikret også Polen en direkte plass i finalen i 2004, men i årene 2005–2011 hadde Polen sin svakeste periode til nå. Bare én av syv ganger klarte Polen å kvalifisere seg til finalen, og i finalen ble Polen nest sist.
Mangelen på suksess gjorde at TVP besluttet å trekke seg fra konkurransen i 2012. En annen medvirkende årsak var at TVP hadde store kostnader i forbindelse med produksjonen av tv-sendingene fra fotball-EM i Polen og Ukraina i 2012.[2] Også året etter besluttet Polen å stå over konkurransen.[3]
I 2014 var Polen tilbake igjen, og duoen Donatan og Cleo tok Polen tilbake i finalen for første gang siden 2008. Duoen ble nummer fem i telefonavstemningen, blant annet med 12 poeng fra Norge, Irland og Storbritannia.[4] Juryene hadde imidlertid det polske bidraget som nummer 23, og Polen endte samlet sett som nummer 14 av 26. I 2015 valgte TVP artisten Monika Kuszyńska til å representere landet. Kuszyńska ble lam i beina etter en bilulykke i 2006, og hun ble den første deltakeren som satt i rullestol under fremføringen av et Eurovision-bidrag.[5]
I 2016 vant Michał Szpak den polske finalen og deltok med låten «Color of Your Life», og også han kvalifiserte seg til finalen. Mens juryene plasserte Polen nest sist med bare 7 poeng, var Europas tv-seere av en helt annen oppfatning: I telefonavstemningen ble Polen nummer tre, slik at landet til slutt endte på en åttendeplass – Polens beste plassering på 13 år.[6]
Etter 2017 fulgte en svak periode for Polen, der landet ikke klarte å kvalifisere seg til finalen. Hverken i 2018, 2019 eller 2021 nådde Polen finalen. I 2022 fikk landet sin første finaleplass siden 2017, og i 2023 kvalifiserte Polen seg til finalen andre året på rad.
I 2009 deltok det norske bandet Det Betales i den polske nasjonale finalen.
Under er en liste over Polens deltakere, plasseringer og poeng i konkurransen siden debuten.[1]
År | Artist | Tittel | Norsk oversettelse | Finale | Poeng | Semi | Poeng |
---|---|---|---|---|---|---|---|
1994 | Edyta Górniak | «To nie ja!» | Det er ikke meg! | 2 | 166 | Ingen semifinaler | |
1995 | Justyna Steczkowska | «Sama» | Alene | 18 | 15 | ||
1996 | Kasia Kowalska | «Chcę znać swój grzech …» | Jeg vil kjenne min synd … | 15 | 31 | 15 | 42 |
1997 | Anna Maria Jopek | «Ale jestem» | Men jeg er | 11 | 54 | Ingen semifinaler | |
1998 | Sixteen | «To takie proste» | Det er så enkelt | 17 | 19 | ||
1999 | Mietek Szcześniak | «Przytul mnie mocno» | Hold meg tett | 18 | 17 | ||
2000 | Deltok ikke | ||||||
2001 | Andrzej Piaseczny | «2 Long» | For lenge | 20 | 11 | ||
2002 | Deltok ikke | ||||||
2003 | Ich Troje | «Keine Grenzen – Żadnych granic» | Ingen grenser – Ingen grenser | 7 | 90 | ||
2004 | Blue Café | «Love Song» | Kjærlighetssang | 17 | 27 | Direktekvalifisert | |
2005 | Ivan og Delfin | «Czarna dziewczyna» | Svarthåret jente | Ikke kvalifisert | 11 | 81 | |
2006 | Ich Troje med Real McCoy | «Follow My Heart» | Følg hjertet mitt | 11 | 70 | ||
2007 | The Jet Set | «Time To Party» | Tid for fest | 14 | 75 | ||
2008 | Isis Gee | «For Life» | For livet | 24 | 14 | 10 | 42 |
2009 | Lidia Kopania | «I Don't Wanna Leave» | Jeg vil ikke dra | Ikke kvalifisert | 12 | 43 | |
2010 | Marcin Mroziński | «Legenda» | Legenden | 13 | 44 | ||
2011 | Magdalena Tul | «Jestem» | Her er jeg | 19 | 18 | ||
Deltok ikke i 2012 og 2013 | |||||||
2014 | Donatan og Cleo | «My Słowianie – We Are Slavic» | Vi slavere – vi er slavere | 14 | 62 | 8 | 70 |
2015 | Monika Kuszyńska | «In the Name of Love» | I kjærlighetens navn | 23 | 10 | 8 | 57 |
2016 | Michał Szpak | «Color of Your Life» | Fargen på ditt liv | 8 | 229 | 6 | 151 |
2017 | Kasia Moś | «Flashlight» | Lommelykt | 22 | 64 | 9 | 119 |
2018 | Gromee med Lukas Meijer | «Light Me Up» | Opplys meg | Ikke kvalifisert | 14 | 81 | |
2019 | Tulia | «Fire of Love (Pali się)» | Ild av kjærlighet (Det brenner) | 11 | 120 | ||
2020 | Alicja Szemplińska | «Empires» | Imperier | Konkurransen avlyst | |||
2021 | Rafał | «The Ride» | Kjøreturen | Ikke kvalifisert | 14 | 35 | |
2022 | Ochman | «River» | Elv | 12 | 151 | 6 | 198 |
2023 | Blanka | «Solo» | Solo | 19 | 93 | 3 | 124 |
2024 | Luna | «The Tower» | Tårnet | Ikke kvalifisert | 12 | 35 |
De siste årene har Polen fått høye poeng i telefonavstemningen til land med stor polsk innvandrerbefolkning – som Norge, Irland og Storbritannia. En tilsvarende situasjon gjelder Litauen og Latvia, som i likhet med Polen, har hatt stor utvandring til andre europeiske land. Norske tv-seere ga Polen 12 poeng i 2014, 4 poeng i 2015 og 10 poeng i 2016.[4] Under er en oversikt over hvilke land Polen har fått og gitt flest poeng til. Tallene er hentet fra nettstedet ESC Database. Ved like mange poeng, rangeres landene etter hvor mange prosent de har gitt av høyeste mulige oppnåelige totalscore.[7]
Poeng til Polen i finaler 1994–2023 | ||
---|---|---|
Nr. | Land | Poeng |
1 | ![]() |
80 |
2 | ![]() |
66 |
3 | ![]() |
58 |
4 | ![]() |
55 |
5 | ![]() |
52 |
Tabellene omfatter bare finaler, poeng som Polen har gitt og fått i semifinaler, er ikke tatt med.
Etter 2010 har Polen fått høye poeng fra land med stor polsk innvandrerbefolkning – som Norge, Irland og Storbritannia.[8][9] En tilsvarende situasjon gjelder Litauen og Latvia, som i likhet med Litauen har hatt stor utvandring til andre europeiske land. Under er en oversikt over hvor mange poeng tv-seere i Norge har gitt til Polen siden 2014:
I 2018–2021 var ikke Polen kvalifisert til finalen. I 2017, 2019, 2021 og 2023 deltok Polen og Norge i forskjellige semifinaler.
År | Kommentator | Poengoppleser |
---|---|---|
1978 | ukjent, sendt i opptak | Polen deltok ikke |
1979–1982 | ikke sendt | |
1983 | ukjent, sendt i opptak | |
1984 | ikke sendt | |
1985 | ukjent, sendt i opptak 25. mai | |
1986–1989 | ikke sendt | |
1990 | ukjent | |
1991 | ||
1992 | Artur Orzech og Maria Szabłowska | |
1993 | ||
1994 | Artur Orzech | Jan Chojnacki |
1995 | ||
1996 | Dorota Osman | |
1997 | Jan Wilkans | |
1998 | Artur Orzech | |
1999 | ||
2000 | Polen deltok ikke | |
2001 | Maciej Orłoś | |
2002 | Polen deltok ikke | |
2003 | Maciej Orłoś | |
2004 | ||
2005 | ||
2006 | ||
2007 | ||
2008 | Radosław Brzózka | |
2009 | ||
2010 | Aleksandra Rosiak | |
2011 | Odeta Moro-Figurska | |
2012–2013 | Ikke sendt | Polen deltok ikke |
2014 | Artur Orzech | Paulina Chylewska |
2015 | Aleksandra «Ola» Ciupa | |
2016 | Anna Popek | |
2017 | ||
2018 | Mateusz Szymkowiak | |
2019 | ||
2021 | Marek Sierocki og Aleksander Sikora | Ida Nowakowska[19][20] |
2022 | ||
2023 |
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.