Loading AI tools
ארגון בינלאומי מוויקיפדיה, האנציקלופדיה החופשית
איגוד הדואר העולמי (נקרא גם ארגון הדואר האוניברסלי; באנגלית: Universal Postal Organization; בצרפתית: Union Postale Universelle; בראשי תיבות: UPO, בעברית: אידואו"ן[2]) הוא ארגון בינלאומי המתאם את מדיניות הדואר בין המדינות החברות בו ומכאן גם את תנועת הדואר הבינלאומית. כל מדינה חברה מסכימה, בהצטרפותה לאיגוד, למערכת של תנאים לקיום חובותיה במערכת הדואר הבינלאומית. מטה איגוד הדואר העולמי נמצא בעיר ברן בשווייץ. כיום האיגוד הוא סוכנות של האומות המאוחדות.
![]() סמליל האיגוד | |
![]() | |
מטה האיגוד בברן, 2015 | |
![]() | |
דגל איגוד הדואר העולמי | |
שמות קודמים | איגוד הדואר הכללי |
---|---|
תחום | דואר, יחסים בינלאומיים |
שפה רשמית | צרפתית ואנגלית |
מדינה | בין-לאומי |
מטה הארגון |
![]() |
בעלות |
![]() |
חברים | 192 מדינות חברות [1] |
מנכ"ל |
בישאר א. חוסיין (![]() |
תקופת הפעילות | 9 באוקטובר 1874 – הווה (149 שנים) |
www.upu.int |
לפני יסוד איגוד הדואר העולמי היה על כל מדינה בעולם לכרות אמנה נפרדת עם כל מדינה אחרת אליה רצתה לשגר או לקבל דואר בינלאומי. ביוזמת הממונה על הדואר בארצות הברית, כונס בשנת 1863 כנס דואר בינלאומי בפריז, בהשתתפות 15 מדינות מאירופה ואמריקה. משתתפות הכנס לא הצליחו להגיע להסכמה באשר להסדרי דואר בינלאומיים. בשנת 1874, בעקבות הכנס בפריז, ניסח היינריך פון סטפן, בכיר בשירות הדואר הגרמני, קווים מנחים לאיגוד דואר עולמי. להצעתו, כינסה ממשלת שווייץ כנס בינלאומי בעיר ברן, ב-15 בספטמבר 1874, בהשתתפות 22 מדינות. ביום 9 באוקטובר 1874 נחתמה אמנת ברן שבה הוחלט על הקמת האיגוד. שמו הראשון של האיגוד היה "איגוד הדואר הכללי". בשנת 1878 שונה שם הארגון ל"איגוד הדואר העולמי". איגוד הדואר העולמי הוא הארגון הבינלאומי השני בהיסטוריה, אחרי איגוד הטלקומוניקציה הבינלאומי שנוסד בשנת 1865. יום היווסדו של האיגוד (9 באוקטובר) נחגג עד היום כ"יום הדואר העולמי". לאחר יסוד האומות המאוחדות, הפך איגוד הדואר העולמי לסוכנות בתוך האומות המאוחדות.
בשנת 1969 קבע האיגוד שיטה חדשה לגביית כספים בין מדינות חברות, זאת בהתאם להפרש בין המשקל הכולל של דואר בין המדינות. תשלומים אלה נקראו "גביה סופית". כיוון שהסכם זה השפיע על משלוח ירחונים (הכבדים במשקל ביחס למעטפות מכתבים), איגוד הדואר העולמי קבע שיטת "סף" חדשה, אשר יושמה בשנת 1991.
האיגוד קבע כי (1) צריך להיות מחיר אחיד, פחות או יותר, לשליחת מכתב בדואר, בכל מקום בעולם; (2) רשויות הדואר חייבות לתת יחס שווה לדואר בינלאומי ומקומי; (3) כל מדינה צריכה לצבור לזכותה את דמי הדואר שהיא גובה עבור דואר בינלאומי.
אחת מהתוצאות של אמנת איגוד הדואר העולמי הייתה שחדל הצורך להדביק על דואר בינלאומי בולים של כל מדינה דרכה הדואר היה צריך לעבור בדרך ליעדו. אמנת איגוד הדואר העולמי קובעת כי כל המדינות החברות יכבדו את בולים של מדינות חברות אחרות, לדברי דואר בינלאומיים בדרכם למענם.
השיטה החדשה מפרידה בין מחירי מכתבים וירחונים למדינות המקבלות לפחות 150 טון של דואר בשנה. למדינות עם פחות דואר, המחיר הקבוע נשאר כשהיה. ארצות הברית מצידה הגיעה להסכם נפרד ל"גביה סופית" עם שלוש-עשרה מדינות אירופאיות וקנדה, הכולל מחיר נפרד לכל דבר דואר ומחיר לפי משקל.
האיגוד מקיים מערכת של שוברי תשובה בינלאומיים (International Reply Coupons) התקפים בכל המדינות החברות.
![]() |
![]() |
בולי ישראל מ-1950 שהוצאו לכבוד הצטרפות ישראל לאיגוד |
מדינות החברות באומות המאוחדות יכולות כולן להצטרף לאיגוד הדואר העולמי. 193 חברות האו"ם הן חברות באיגוד, להוציא את המדינות: אנדורה, איי מרשל, מיקרונזיה ופלאו, אשר עדיין לא הסדירו חברותן באיגוד. החברה החדשה ביותר באיגוד היא דרום סודאן אשר הצטרפה אליו ב-4 באוקטובר 2011. עם זאת, מדינות שאינן חברות באומות המאוחדות יכולות להצטרף לאיגוד הדואר העולמי, זאת במידה ושני שלישים מחברות האיגוד מאשרות את בקשתן. לדוגמה, הוותיקן חבר באיגוד הדואר העולמי אף שאיננו חבר באומות המאוחדות (אלא נוכח בדיוניו כמשקיף בלבד).
באיגוד 191 חברות, החברות האחרונות שהצטרפו לאיגוד הן: מזרח טימור, ב-28 בנובמבר 2003 ומונטנגרו ב-26 ביולי 2006 וכן המושבות ההולנדיות האנטילים ההולנדיים וארובה כחברה אחת, והטריטוריות הבריטיות שמעבר לים כחברה נוספת, שתי האחרונות אינן מדינות עצמאיות.
הרפובליקה הסינית (היום טייוואן) הצטרפה לאיגוד ב-1 במרץ 1914. לאחר שקמה הרפובליקה העממית של סין, המשיכה הרפובליקה הסינית לייצג את סין באיגוד הדואר העולמי, זאת עד ליום 13 באפריל 1972, אז החליט האיגוד להכיר ברפובליקה העממית של סין כנציג הסיני החוקי היחיד. לכן, קופוני תשובה בינלאומיים, למשל, אינם תקפים בטייואן. דואר הנשלח ל"רפובליקה של סין", כאשר יעדו הוא טייואן, עלול להתעכב ולעבור בדרכו ברפובליקה העממית של סין.
מדינות נוספות שאינן מוכרות באיגוד, כגון סומלילנד, סילנד והרפובליקה הטורקית של צפון קפריסין חייבות להעביר את הדואר הבינלאומי שלהן דרך מדינות החברות באיגוד, כיוון שאיגוד הדואר העולמי לא מסכים לשגר את הדואר ישירות ליעדו (הדואר מסילנד עובר דרך בריטניה, הדואר מצפון קפריסין דרך טורקיה והדואר מסומלילנד דרך אתיופיה).
ישראל הצטרפה כחברה לאיגוד הדואר העולמי ב-24 בדצמבר 1949.
הניהול השוטף של האיגוד נעשה בידי מועצה מנהלת בה חברים נציגים מ-41 מדינות, הנבחרים בקונגרס העולמי של האיגוד. בראש המועצה עומד המנהל הכללי של האיגוד. בשנת 2006 מכהן בתפקיד מר אדוארד דיין.
בעת הקונגרס של איגוד הדואר העולמי, בשנת 1969 בטוקיו, יפן, הוחלט כי מדי שנה תציינה החברות באיגוד את "יום הדואר העולמי", ביום 9 באוקטובר, הוא יום היווסדו של האיגוד. שירותי הדואר במדינות רבות בעולם, מנצלות את יום הדואר העולמי לציון הופעת בולים וכן שירותי דואר חדישים. במדינות רבות בעולם מאורגנות תערוכות בולים ביום זה. איגוד הדואר העולמי, בשיתוף פעולה עם אונסק"ו מארגן מדי שנה, מזה שלושים וחמש שנים, תחרות כתיבת מכתבים בינלאומית לבני נוער. ברבות מן הארצות בהן מתקיימת התחרות מוכרזים הזוכים בה ב-9 באוקטובר. נושא תחרות הכתיבה בשנת 2006 היה: "דמיין שאתה חיית בר שאזור מחייתה נמצא בסכנה בגלל שינויים סביבתיים או אקלימיים. כתוב מכתב לאזרחי העולם והסבר להם כיצד הם יכולים לעזור לך לשרוד."[3]
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.