Loading AI tools
אזור באנגליה מוויקיפדיה, האנציקלופדיה החופשית
לונדון רבתי (באנגלית: Greater London) הוא אזור בממלכה המאוחדת הכולל את 32 רובעי לונדון וכן את הסיטי של לונדון. אזור אדמיניסטרטיבי זה הוקם בשנת 1965.
| |||
![]() | |||
בניין עיריית לונדון ממנו מנוהלת מועצת לונדון רבתי | |||
מדינה |
![]() | ||
---|---|---|---|
אומת הבית |
![]() | ||
מושל | Ken Olisa | ||
בירת האזור | לונדון | ||
תאריך ייסוד |
1 באפריל 1965 ![]() | ||
שטח | 1,569 קמ"ר (דירוג: 9) | ||
אוכלוסייה | | ||
‑ באזור | 8,899,375 (דירוג: 2, 2018) | ||
‑ צפיפות | 5,218 נפש לקמ"ר (2011) | ||
קואורדינטות | 51°30′00″N 0°05′00″W | ||
אזור זמן | UTC | ||
www.london.gov.uk | |||
![]() ![]() |
שטחו של האזור 1,579 קמ"ר ומתגוררים בו 7,512,400 תושבים. האזור גובל במחוזות אסקס והרטפורדשייר שבמזרח אנגליה, ובמחוזות בקינגהאמשייר, ברקשייר, סארי וקנט שבדרום-מזרח אנגליה.
לונדון רבתי אינה עיר בעלת מעמד רשמי של עיר (מעמד שניתן בעבר לעיר על ידי בית המלוכה). לאחד מרובעיה של לונדון - הסיטי של וסטמינסטר - מעמד רשמי של עיר[1], וכן קיים מעמד מיוחד לסיטי של לונדון. יחד עם זאת ללונדון רבתי מאפיינים רבים של עיר (מתמנה לעיר הלורד המושל של לונדון רבתי (הלורד לוטננט של לונדון רבתי) מטעם הכתר, המושל בעיר למעט באזור הסיטי), וכן השטח מוגדר כמחוז מסורתי.
המונח "לונדון" מתאר לרוב את שטח לונדון רבתי, ואינו מיוחס דווקא לסיטי של לונדון (המכונה "הסיטי" או "המיל המרובע").
לצרכים אדמיניסטרטיביים שונים מחולק אזור לונדון ללונדון הפנימית ולונדון החיצונית.
מועצת לונדון רבתי הוקמה בשנת 1889 על ידי הרשות המנהלת את אזור מחוז לונדון. באותה עת היה שטח המחוז קטן מהשטח הבנוי של העיר לונדון, ולא כלל את אזורי הוסט האם והאיסט האם של לונדון.
בתום מלחמת העולם הראשונה הפעילה המועצה לחץ רב על הממשלה להגדיל את גבולות המחוז, שכן באותה עת נוהל השטח הבנוי של העיר לונדון על ידי 122 רשויות בנייה שונות. מועצת לונדון הציעה איחוד אזורים רבים לשטח העיר - ואלה (בעיקר וינדזור ואיטון שבמחוז ברקשייר התנגדו להצעת האיחוד.
ב-1923 ועדה פרלמנטרית שהוקמה דחתה את הצעת מועצת לונדון רבתי, והציעה הקמת מועצת תחבורה לאזור לונדון רבתי, ובעקבות ההצעות נחקק חוק התעבורה בלונדון 1924.
אזור לונדון רבתי הוקם רשמית ב-1 באפריל 1965 עם כניסתו לתוקף של חוק השלטון בלונדון 1963. החוק איחד את המחוזות לונדון ומידלסקס, הוסיף לשטח העיר את הסיטי, וכן אזורים ממחוזות קנט, סארי, אסקס והרטפורדשייר.
מאז שנת 1965 ועד שנת 1986 היה הממשל המקומי של לונדון מורכב משתי רמות ממשל - ברמה העליונה מועצת לונדון רבתי (GLC), וברמה התחתונה - מועצות 32 הרבעים השונים והאיגוד של לונדון המנהל את הסיטי של לונדון. בשנת 1986, בעקבות חקיקת חוק השלטון המקומי 1985 בוטלה מועצת לונדון רבתי, וכל סמכויותיה הועברו בחלקן למועצות הרבעים ולאיגוד, ובחלקן לממשלת בריטניה.
בשנת 1998 נערך משאל עם בו הוחלט להקים רשות אזורית לאזור לונדון רבתי. בעקבות המשאל הוקמה רשות לונדון רבתי, אספת לונדון ומוסד ראש העיר של לונדון - הנבחר בבחירות ישירות. בבחירות שנערכו בשנת 2000 וכן בבחירות שנערכו בשנת 2004 נבחר קן ליווינגסטון לרשות העיר.
אזור לונדון רבתי הוא היחיד מבין אזורי אנגליה לו ממשלה מקומית הנבחרת בבחירות ישירות. רשות לונדון רבתי (ה-GLA) כוללת את האספה האזורית (אספת לונדון) כגוף מחוקק ומבקר, ואת ראש העיר של לונדון - כגוף מבצע. אספת לונדון מבקרת את התקציב שנקבע על ידי ראש העיר, ויכול לתקנו (ברוב של שני שלישים מחברי המועצה), אולם אין לאספה סמכות לבטל את החלטות ראש העיר. האזור מנוהל מבניין עיריית לונדון שנמצא ברובע סאת'ק.
אזור לונדון רבתי מחולק ל-32 רבעים, שכל אחד ואחד מהם מנוהל על ידי מועצת רובע נבחרת, וכן לאזור הסיטי של לונדון בעלת שיטת מנהל ייחודית שמקורה במאה ה-12 ומוגנת מכוח המגנה כרטא. בתוך שטחי הסיטי ישנם שני אזורים בעלי מעמד חופשי מיוחד - מידל טמפל ואינר טמפל.
אזור לונדון רבתי מחולק ל-15 אזורי בחירה בהם נבחרים נציגי האספה של העיר. כל אזור בחירה כולל שניים או שלושה רבעים, בהתאם לגבולות הרבעים.
לונדון רבתי מחולקת ל-74 אזורי בחירה לפרלמנט הבריטי. גבולות אזורי בחירה אלה נקבעים בהתאם לאזורי הבחירה המקומיים ברבעים השונים בהם הם נמצאים (כל אזור בחירה לפרלמנט הבריטי מכיל כמה אזורי בחירה מקומיים למועצת הרובע (ward)).
מאז ראשיתה של המהפכה התעשייתית החלה לונדון לגדול בקצב מהיר. בשנת 1925 הייתה העיר לונדון ופרווריה העיר הגדולה בעולם מבחינת מספר תושביה. בשנת 1939 הגיע מספר תושביה של לונדון לשיא של 8,615,245 תושבים. נכון לשנת 2006 מתגוררים בעיר לונדון כ-7,512,400 תושבים, ומספר התושבים המתגוררים בפרוורים שסביב אזור לונדון רבתי הוא כ-9,332,000 תושבים, ובמטרופולין הכוללת את הערים הסובבים את לונדון רבתי מתגוררים כ-14 מיליון תושבים. מטרופולין לונדון היא המטרופולין הגדולה ביותר באירופה מבחינת מספר תושביה (המטרופולין ה-17 במספר תושביה בעולם, והעיר ה-25 במספר תושביה בעולם).
שטחה של לונדון רבתי 1,579 קמ"ר וצפיפות האוכלוסין בה 4,761 תושבים לקמ"ר.
בשנת 1801 התגוררו באזור לונדון רבתי של ימינו כ-1.1 מיליון תושבים (כאשר 850,000 מהם התגוררו במטרופולין של לונדון, והיתרה בערים וכפרים שהיו באזור ולא היוו חלק ממטרופולין לונדון). מספר התושבים גדל במהירות בשל תיעוש האזור והתפתחות קווי תחבורת ההמונים לכ-8.6 מיליון תושבים בשנת 1939, אך ירד לכ-6.7 מיליון תושבים ב-1988. בסוף שנות ה-80 החל גידול באוכלוסיית העיר, ונכון לשנת 2006 בעיר מספר התושבים שהיו בה בראשית שנות ה-70 (שהוא מספר התושבים שהיה בעיר בשנות ה-20 של המאה ה-20).
נתוני האוכלוסין על פי משרד הסטטיסטיקות הלאומי הבריטי
1891 | 5,572,012 | |
1901 | 6,506,954 | |
1911 | 7,160,525 | |
1921 | 7,386,848 | |
1931 | 8,110,480 | |
1939 | 8,615,245 | |
1951 | 8,196,978 | |
1961 | 7,992,616 | |
1965 | הקמת אזור לונדון רבתי | |
1971 | 7,452,520 | |
1981 | 6,805,000 | |
1988 | 6,729,300 | |
1991 | 6,829,300 | |
2001 | 7,322,400 | |
2002 | 7,361,600 | |
2003 | 7,364,100 | |
2004 | 7,389,100 | |
2005 | 7,456,100 | |
2006 | 7,512,400 | |
על פי מפקד האוכלוסין שנערך בשנת 2001, 71.15% מתושבי לונדון רבתי הגדירו עצמם כלבנים, מתוכם 59.79% הגדירו עצמם כלבנים ממוצא בריטי, 3.07% הגדירו עצמם כלבנים ממוצא אירי, ו-8.29% לבנים ממוצא אחר (מרביתם פולנים, יוונים קפריסאים, איטלקים וצרפתים); 12.09% הגדירו עצמם כאסייתים (ממוצא הודי, פקיסטני ובנגלדשי); 10.91% הגדירו עצמם כשחורים (מהם 7% הגדירו עצמם כשחורים ממוצא אפריקאי, 4.79% ממוצא קריבי, ו-0.84% ממוצא אחר); 3.15% הגדירו עצמם ממוצא מעורב; 1.12% ממוצא סיני; 1.58% ממוצא אסייתי אחר (פיליפיני, יפני, קוריאני ווייטנאמי).
21.8% מתושבי לונדון רבתי נולדו מחוץ לשטחי האיחוד האירופי.
סקר שנערך בשנת 2005 קבע כי באזור לונדון רבתי מדברים למעלה מ-300 שפות שונות.
אוכלוסיית לונדון לפי ארץ לידה (מדגם 2001):
ארץ מוצא | אוכלוסייה |
---|---|
הממלכה המאוחדת | 5,230,155 |
הודו | 172,162 |
אירלנד | 157,285 |
בנגלדש | 84,565 |
ג'מייקה | 80,319 |
ניגריה | 68,907 |
פקיסטן | 66,658 |
קניה | 66,311 |
סרי לנקה | 49,932 |
גאנה | 46,513 |
קפריסין | 45,888 |
דרום אפריקה | 45,506 |
ארצות הברית | 44,622 |
אוסטרליה | 41,488 |
גרמניה | 39,818 |
טורקיה | 39,128 |
איטליה | 38,694 |
צרפת | 38,130 |
סומליה | 33,831 |
אוגנדה | 32,082 |
ניו זילנד | 27,494 |
על פי מדגם שנערך בשנת 2001, מרבית תושבי לונדון רבתי (58.2%) מגדירים עצמם כנוצרים; 15.8% מגדירים עצמם חסרי דת; 8.2% מגדירים עצמם כמוסלמים; 4.1% הינדים; 2.1% יהודים ו-1.5% סיקים. לאור ההיסטוריה הייתה לונדון עיר נוצרית בעיקרה. כנסיית רבות מצויות ברחבי העיר וכן שלוש קתדרלות פרוטסטנטיות: קתדרלת סנט פול, קתדרלת סאת'ק וקתדרלת פטרוס הקדוש שבמנזר וסטמינסטר. ארמון למבת' שברובע למבת' הוא מקום מגוריו הרשמי של הארכיבישוף מקנטרברי ראש הכנסייה האנגליקנית. כמו כן ממוקמת ברובע וסטמינסטר קתדרלת וסטמינסטר הקתולית. האוכלוסייה המוסלמית של לונדון רבתי מתגוררת בעיקרי ברבעים טאוור האמלטס וניוהאם. המסגדים העיקריים של לונדון רבתי הם מסגד מזרח לונדון שבוייטצ'אפל והמסגד המרכזי של לונדון בריג'נטס פארק. האוכלוסייה ההינדית של לונדון מתגוררת בעיקר בצפון-מערב העיר, ברבעים הארו וברנט בו נמצא מקדש ניסדן - אחד המקדשים ההינדים הגדולים באירופה. האוכלוסייה היהודית של העיר מתרכזת בעיקר באזור סטמפורד היל, סנט ג'ונס ווד, גולדרס גרין ואג'וור שבצפון לונדון.
תל"ג של אזור לונדון הפנימית במיליוני ליש"ט[2]:
תל"ג של אזור לונדון החיצונית:
מאז שנת 1990 מערכת החינוך הציבורי בלונדון מחולקת ל-33 רשויות חינוך נפרדות (אחת לכל אחד מהרבעים, ואחת בסיטי), וזאת בעקבות חוק הרפורמה בחינוך 1988. בין השנים 1965–1990 פעלה באזור לונדון הפנימית (הכוללת 12 רבעים ואת הסיטי) מערכת חינוך מאוחדת שנקראה רשות החינוך של לונדון הפנימית (Inner London Education Authority).
עיינו גם בפורטל: | |||
---|---|---|---|
![]() | פורטל לונדון |