Loading AI tools
село в Харківській області, Україна З Вікіпедії, вільної енциклопедії
Тарані́вка — село в Україні, у Зміївській міській громаді Чугуївського району Харківської області. До 2020 орган місцевого самоврядування — Таранівська сільська рада. Населення становить 5085 осіб.
село Таранівка | |
---|---|
Країна | ![]() |
Область | Харківська область |
Район | Чугуївський район |
Код КАТОТТГ | UA63140030510094161 |
Облікова картка | Таранівка |
Основні дані | |
Засноване | 1685 |
Населення | 5085 |
Площа | 10,387 км² |
Густота населення | 489,55 осіб/км² |
Поштовий індекс | 63450 |
Телефонний код | +380 5747 |
Географічні дані | |
Географічні координати | 49°37′35″ пн. ш. 36°09′13″ сх. д. |
Середня висота над рівнем моря |
197 м |
Місцева влада | |
Адреса ради | 63404, Харківська обл., Чугуївський р-н, м. Зміїв, вул. Адміністративна, 16 |
Карта | |
Мапа | |
![]() | |
|
Село Таранівка примикає до села Безпалівка. Розташоване на водорозділі неподалік від витоків річок Берестова (басейн Дніпра) і Вільшанка (басейн річки Дон).
Через село проходить залізниця, станції Шурине та Широніне, і автомобільна дорога Т 2107.
Село засноване в 1685 році, на Муравському шляху.
1685 — зведений Архангело-Михайлівський храм[1].
У 1693 році, коло села розташувалася татарська орда на чолі з Нураддін Султаном (15 000 татар, та загін яничарів). Татари грабували й нищили села і міста Зміївщини. Від них потерпали Нова Водолага та Стара Водолага, Зміїв, Соколове та Мерефа.
У 1711 р. Таранівка була взята штурмом спільним загоном татар та запорожців, що діяли в рамках походу Пилипа Орлика проти московської влади.
У 1730 році, містечко було захоплено татарами та запорожцями. Місцевих мешканців було взято до полону.
У 1731 році, в Таранівці квартирував керівник Слобідських козацьких полків, генерал Й. Вейсбах.
16 листопада 1732 року згорів храм. У зв'язку з неможливістю відбудови нового храму, було вирішено купити церкву в Новій Водолазі. Новий храм, було освячено як і спалений на честь архангела Михаїла.
У 1816 році за кошт парафіян, був побудований кам'яний Архангело-Михайлівський храм. Допоміг грошами на будівництво храму, також російський імператор Олександр I[1]. Вдячні за це, мешканці встановили у храмі новий престол святого Олександра Невського. Храм був дуже пошкоджений під час Другої світової війни. Після війни зруйнований.
За даними на 1864 рік у казенному селі, центрі Таранівської волості Зміївського повіту, мешкало 4185 осіб (2040 чоловічої статі та 2145 — жіночої), налічувалося 674 дворових господарства, існувала православна церква[2].
Станом на 1886 у колишній державній слободі мешкало 5347 осіб, налічувалося 952 дворових господарства, існували православна церква, школа, 11 лавок, відбувалися базари й 4 ярмарки на рік[3].
За переписом 1897 року кількість мешканців зросла до 5822 осіб (2935 чоловічої статі та 2887 — жіночої), з яких 5812 — православної віри[4].
Станом на 1914 рік кількість мешканців слободи зросла до 8734 осіб[5].
У 1924 році було утворено Таранівський район, який виділили зі складу Зміївського району. Райцентром новоутвореного району стала Таранівка[6].
Село постраждало внаслідок геноциду українського народу, вчиненого урядом СРСР у 1932—1933 роках, кількість встановлених жертв у Таранівці та Дудківці — 375 людей[7].
12–16 лютого 1942 року угорські війська пограбували село, спалили 43 хати, розстріляли і повісили 93 місцевих мешканців, а 140 побили[8].
12 червня 2020 року, відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України № 725-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Харківської області», увійшло до складу Зміївської міської громади.[9]
19 липня 2020 року, в результаті адміністративно-територіальної реформи та ліквідації Зміївського району, село увійшло до складу Чугуївського району Харківської області[10].
Згідно з переписом УРСР 1989 року чисельність наявного населення села становила 5951 особа, з яких 2624 чоловіки та 3327 жінок[11].
За переписом населення України 2001 року в селі мешкало 5066 осіб[12].
Розподіл населення за рідною мовою за даними перепису 2001 року[13]:
Мова | Відсоток |
---|---|
українська | 92,02 % |
російська | 7,67 % |
молдовська | 0,14 % |
білоруська | 0,08 % |
німецька | 0,04 % |
У селі народилися
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.