Loading AI tools
столиця та найбільше місто Білорусі З Вікіпедії, вільної енциклопедії
Мі́нськ, застаріла назва Минськ[24] (біл. Мінск, Minsk, біл. тарашк. Менск, Miensk, рос. Минск) — столиця Білорусі; адміністративний центр Мінської області і Мінського району, проте не входить до їх складу. Населення — 1 996 553 осіб, площа — 348 км².
Розташований на річці Свіслоч при впаданні в неї річки Неміга, за 70 км на північний захід від географічного центру Білорусі. Залізничний вузол на шляху до Берестя, Вільнюса, Гомеля, Москви, перетин автошляхів на Оршу, Вітебськ, Ошмяни, Берестя, Слуцьк, Гомель, Могильов та інші.
Місто є політичним, економічним, соціальним, культурним і науковим центром Білорусі. Належить до числа найстарших міст Європи.[25]
Наразі більшість науковців вважає, що назва міста пішла від невеличкої річки Мєнки (Мєнь, Мєна), на якій був початково заснований Мінськ, згодом перенесений на своє теперішнє місце.[26][27] Білоруський історик М. Кузнецов зробив припущення, що назва річки походить від риби минь.[28]
Деякі автори припускають, що назву місту дав обмін, торгівля, тобто «міна»[29]. Ця аргументація виглядає непереконливою, оскільки в ті часи торгівля не могла розвиватися так швидко, щоб бути підставою для іменування фортеці, яку було збудовано у 1063 році, й назва якої так широко розповсюдилася, що літописець згадує її вже під 1067 роком.[28]
Також існує народна легенда, де розповідається про заснування міста богатирем Мянеском, який побудував на місці сучасного Мінська свій млин і молов там борошно з каміння.[30]
Одна з колишніх назв — Мі́нськ-Лито́вський (пол. Mińsk Litewski).
У Іпатіївському літопису місто згадується 1067 роком під назвами Мѣньск, Мѣнескь. У пізнішому Радзивіллівському літописі назви Меньск і Менеск написані без ять, через «е». З кін. XV ст. з'являється назва Менск без м'якого знаку. Однак ще у XVI—XVII ст. тривало широке застосування форми «Менеск».
У листуванні мінського воєводи Федора Арсеньєва з московським царем Олексієм Михайловичем на одній стороні грамоти слова «Менеск», «Менск», «Менского» трапляються 18 разів і жодного разу «Мінск». У двох листах того ж воєводи назви типу «Менеск», «Менск», «Менского пов(іту)» зустрічаються 12 разів і тільки одного разу написано «Мінской пов.». У листі воєводи Яковлева щодо мінської шляхти також вживається лише форма «Менск». Це каже про те, що білоруська шляхта користувалася виключно цією назвою.
У Баркулабівському літописі місто згадується 6 разів, з яких 5 — у формі «Менск» і один «Мінск».
Перша фіксація назви Мінськ (Mynsko, Минське) знайдена дослідниками у латиномовній канцелярській книзі під 1502 роком. У польськомовних документах XVI—XVII ст. все частіше вживається транскрипція Minsk. Є. Карський[31] і О. В. Марков зазначали, що форма з -і- виникла внаслідок українського впливу XVI—XVII ст.[32] Професор катедри білоруської філології Варшавського університету А. Обрембська-Яблонська доводила, що назва «Мінськ» з'явилася під впливом польського Мінська-Мазовецького на ґрунті польської адміністративної і мовної експансії.[33]
Остаточно форма «Мінск» заміняє «Менск» у офіційних документах тільки у XVIII ст. разом із витісненням старобілоруської мови з державного вжитку. З тих самих польських документів і мап після поділів Речі Посполитої назву було механічно перенесено в російські документи й мапи.[34][35]
Наприкінці XVIII ст. написання «Минск» використовувалося в офіційних російськомовних документах, у той самий час форма «Менск» залишилася в народному вжитку (ці факти занотовані білоруським етнографом Павлом Шпілевським та Географічним словником Королівства Польського[36], виданому в 1885).
З 1916 року в середовищі білоруської інтелігенції з'являється назва Мєнськ-Білоруський. Вона вживалася в часи німецької та польської окупації, використовувалася в документах еміграційних білоруських урядів.[34]
Форма «Менск» стала нормою в часи БРСР. Вона вживалася в усіх офіційних документах, а також на державному радіо[37] до 29 липня 1939 року, коли постановою 2-ї сесії Верховної Ради БССР місто було перейменовано в «Мінск».[35] Це перейменування було викликане посиленням репресій проти білоруських національних кадрів[34] і закріпило русифікацію в республіці на рівні назви міста.[38]
5 вересня 1991 року Мінська міська Рада народних депутатів передала Верховній Раді прохання про повернення місту історичної назви «Менск», проте в його задоволенні було відмовлено.[39][40] За повернення назви «Менск» проголосували 142 депутати при необхідних 173.[37]
Достеменно дата заснування Мінська невідома. Існує традиція вважати першу літописну згадку в 1067 році днем заснування міста. На думку істориків Мінськ був заснований значно раніше, імовірно, навіть на початку XI століття.[37]
Мінськ розташований на південно-східних схилах Мінської височини. Середня висота над рівнем моря 220 м. Найвища частина Мінська розміщується на ділянці між вулицями Тімірязєва та Харківською (біля Раківського шосе). Її абсолютна висота 280,4 м. Найнижча точка (181,4 м) знаходиться на південному сході міста в заплаві річки Свіслоч в районі Чижівка.
Клімат у Мінську помірно континентальний, із значним впливом атлантичного морського повітря (з частими циклонами). Літо тепле, але не спекотне. Зима м'яка, з частою відлигою.
Найтепліший місяць — липень з середньою температурою 17.7 °C (63.9 °F). Найхолодніший місяць — січень, з середньою температурою -6.9 °С (19.6 °F).[54]
Клімат Мінська | |||||||||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
Показник | Січ. | Лют. | Бер. | Квіт. | Трав. | Черв. | Лип. | Серп. | Вер. | Жовт. | Лист. | Груд. | Рік |
Абсолютний максимум, °C | 7 | 12 | 18 | 25 | 28 | 30 | 32 | 35 | 31 | 22 | 12 | 10 | 35 |
Середній максимум, °C | −3 | −2 | 2 | 10 | 17 | 20 | 21 | 21 | 15 | 8 | 2 | −1 | 9 |
Середня температура, °C | −6,9 | −6,2 | −2 | 5,5 | 12,7 | 16 | 17,7 | 16,3 | 11,6 | 5,8 | 0,2 | −4,3 | 5,5 |
Середній мінімум, °C | −7 | −7 | −3 | 1 | 7 | 11 | 12 | 12 | 7 | 2 | −1 | −5 | 2 |
Абсолютний мінімум, °C | −29 | −28 | −25 | −8 | −2 | 0 | 3 | 2 | −2 | −10 | −18 | −30 | −30 |
Норма опадів, мм | 43 | 40 | 42 | 46 | 61 | 82 | 90 | 81 | 60 | 50 | 53 | 50 | 698 |
Джерело: Weatherbase |
Біля міста проходить вододіл басейнів Балтійського і Чорного морів. Через Мінськ протікає річка Свіслоч, у яку в межах міста впадають ще шість невеликих річок. Усі вони належать до Чорноморського басейну. Є водосховища: Дрозди, Криниця, Чижовське, Комсомольське та ін.; Вілейсько-Мінська та Слеп'янська водні системи.
Республіканський центр радіаційного контролю і моніторингу навколишнього середовища контролює середньодобові концентрації твердих частинок РМ-10, діоксиду азоту, рівень формальдегіду, діоксиду вуглецю, дози гамма-випромінювання.[55] Після Чорнобильської катастрофи екологічна ситуація в Мінську зазнала значно менших змін, ніж в інших білоруських містах.
Адміністративний поділ у Мінську було запроваджено у 1938 році у зв'язку зі значним ростом населення міста (218 тис. осіб). Постановою ЦВК БРСР від 17 березня 1938 року були утворені Сталінський (з 2 листопада 1961 року — Заводський), Ворошиловський (з 2 листопада — Совєтський) і Кагановицький (з 20 липня 1957 року — Кастричніцький) райони. Зараз місто розділене на 9 адміністративних районів:
Зміна кількості населення Мінська у XVII—XXI ст. (тис. осіб)
![]() |
---|
У 1909 році структура національного складу населення Мінська мала такий вигляд: євреї — 43,3 %, росіяни — 34,8 %, поляки — 11,4 %, білоруси — 8,2 %, татари — 1,3 %, німці — 0,9 %.[56] Згідно з переписом 1999 року в Мінську проживало 79,3 % білорусів, 15,7 % росіян, 2,4 % українців, 1 % поляків, 0,6 % євреїв, 0,1 % литовців, 0,1 % татар, 0,1 % циган та інші.
Динаміка національного складу Мінська за даними переписів населення[57][58]:
1897[59] | 1926 | 1939 | 1959 | 1970 | 1979 | 1989 | 1999 | 2009 | |
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
Білоруси | 8 164 | 55 778 | 124 061 | 325 026 | 601 890 | 871 210 | 1 153 991 | 1 333 222 | 1 455 825 |
Росіяни | 23 208 | 12 617 | 28 711 | 116 327 | 214 260 | 282 977 | 325 125 | 264 020 | 184 070 |
Українці | 266 | 1 465 | 6 650 | 18 345 | 35 214 | 46 226 | 53 244 | 39 948 | 27 362 |
Поляки | 10 369 | 4 481 | 3 364 | 5 580 | 9 419 | 14 647 | 18 479 | 17 581 | 13 420 |
Євреї | 46 541 | 53 686 | 70 998 | 38 842 | 47 058 | 46 332 | 39 154 | 10 141 | 5 187 |
Вірмени | 16 | 142 | 687 | 1 096 | 1 746 | 2 039 | 1 955 | ||
Татари | 1 146 | 1 283 | 1 618 | 1 749 | 2 182 | 2 875 | 2 925 | 2 102 | 1 239 |
Азербайджанці | 39 | 217 | 591 | 1 102 | 1 559 | 1 517 | |||
Китайці | 4 | 10 | 1 349 | ||||||
Туркмени | 1 016 | ||||||||
Литовці | 43 | 547 | 377 | 757 | 695 | 892 | 724 | 935 | |
Араби | 787 | ||||||||
Грузини | 15 | 147 | 324 | 518 | 897 | 828 | 687 | ||
Цигани | 65 | 11 | 111 | 953 | 1 056 | 1 369 | 1 239 | 573 | |
Молдовани | 10 | 21 | 360 | 496 | 839 | 511 | 392 | ||
Казахи | 74 | 223 | 297 | 526 | 189 | 386 | |||
Афганці | 326 | ||||||||
Турки | 4 | 314 | |||||||
Всього | 90 912 | 131 482 | 238 948 | 509 667 | 917 428 | 1 273 496 | 1 607 077 | 1 680 567 | 1 697 340 |
Динаміка національного складу Мінська, %:
1897 | 1926 | 1939 | 1959 | 1970 | 1979 | 1989 | 1999 | 2009 | |
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
Білоруси | 9,0 | 42,4 | 51,9 | 63,8 | 65,6 | 68,4 | 71,8 | 79,3 | 85,8 |
Росіяни | 25,5 | 9,6 | 12,0 | 22,8 | 23,4 | 22,2 | 20,2 | 15,7 | 10,8 |
Українці | 0,3 | 1,1 | 2,8 | 3,6 | 3,8 | 3,6 | 3,3 | 2,4 | 1,6 |
Поляки | 11,4 | 3,4 | 1,4 | 1,1 | 1,0 | 1,2 | 1,1 | 1,0 | 0,8 % |
Євреї | 51,2 | 40,8 | 29,7 | 7,6 | 5,1 | 3,6 | 2,4 | 0,6 | 0,3 |
Національний склад у районах міста за даними перепису 2009 р.:
населення | білоруси | росіяни | українці | поляки | євреї | |
---|---|---|---|---|---|---|
Заводський район | 238 798 | 84,7 % | 7,8 % | 1,2 % | 0,7 % | 0,2 % |
Ленінський район | 215 151 | 82,5 % | 8,7 % | 1,3 % | 0,8 % | 0,2 % |
Московський район | 270 240 | 80,4 % | 8,1 % | 1,2 % | 0,7 % | 0,2 % |
Октябрьський район | 155 061 | 79,8 % | 9,5 % | 1,4 % | 0,8 % | 0,2 % |
Партизанський район | 97 592 | 78,1 % | 12,2 % | 1,8 % | 0,7 % | 0,4 % |
Первомайський район | 213 985 | 73,6 % | 13,5 % | 2,1 % | 0,7 % | 0,4 % |
Совєтський район | 162 315 | 74,6 % | 13,0 % | 1,8 % | 0,7 % | 0,5 % |
Фрунзенський район | 372 431 | 79,9 % | 9,0 % | 1,3 % | 0,8 % | 0,2 % |
Центральний район | 111 235 | 74,2 % | 13,2 % | 1,9 % | 0,8 % | 0,5 % |
Мінськ | 1 836 808 | 79,3 % | 10,0 % | 1,5 % | 0,7 % | 0,3 % |
У Мінську 818 навчальних закладів: від дошкільних до вищих. Під управлінням освітнього комітету Мінміськвиконкому знаходиться 760 освітніх установ, серед яких 405 — дошкільної освіти, 27 закладів професійно-технічної освіти, 24 — позашкільної освіти та виховання. У мережі закладів загальної середньої освіти функціонує 251 установи, у тому числі 2 ліцеї, 2 гімназії-коледжі, 34 гімназії, 10 початкових шкіл, 4 школи-дитсадка, 184 загальноосвітні школи, 5 шкіл-інтернатів, 6 вечірніх шкіл.
Для навчання та виховання дітей з особливостями психо-фізичного розвитку створена диференційована мережа установ і структур спеціальної освіти: 8 спеціальних шкіл (шкіл-інтернатів), 9 центрів корекційно-розвивального навчання та реабілітації, інтегровані і спеціальні класи в 93-х середніх школах; в 262 дошкільних закладах спеціальні групи, пункти корекційно-педагогічної допомоги та інтегровані групи.
З метою організації дозвілля учнів та студентської молоді діють 13 районних центрів позашкільної роботи, Мінський державний палац дітей та молоді, державний туристсько-екологічний центр, 7 спортивних дитячо-юнацьких шкіл олімпійського резерву, 9 дитячо-юнацьких клубів фізичної підготовки.
У Мінську функціонує 31 вищий і 27 середніх спеціальних навчальних закладів. Найбільш поширеною та затребуваною є денна форма навчання, за якою займається 2/3 студентів. Найвідоміші вищі навчальні заклади: Білоруський державний університет, Академія управління при Президентові Республіки Білорусь, Білоруський державний університет інформатики та радіоелектроніки, Білоруська державна академія музики, Білоруський державний університет фізичної культури та ін.
Зараз національна вища школа готує фахівців з 360 спеціальностей за понад 1000 напрямками і спеціалізаціями.[60]
У Мінську знаходиться Національна академія наук Білорусі.
Державна система охорони здоров'я Мінська сьогодні складається з 12 стаціонарних лікувальних установ для дорослого населення, 4 дитячих клінічних лікарень, 9 диспансерів, міського пологового будинку, 2 центрів реабілітації дітей, лікарні паліативного лікування «Хоспіс», 33 міських поліклінік для дорослого населення, двох медичних амбулаторій, 18 дитячих поліклінік, консультативно-діагностичного центру, центру пластичної хірургії та косметології. Стоматологічна допомога надається у 11 міських стоматологічних поліклініках, міській дитячій стоматологічній поліклініці та інших. На підприємствах і в установах міста функціонують 13 медичних та 161 фельдшерських пунктів здоров'я. У 64 амбулаторно-поліклінічних закладах функціонують денні стаціонари на 1473 ліжка, в 14 міських поліклініках — домашні стаціонари.
Швидка і невідкладна допомога здійснюється силами 146 бригад міської станції швидкої медичної допомоги.[61]
Мінськ має дуже багато історико-культурної, духовної та інтелектуальної спадщини. Архітектурні пам'ятки, музеї, театрально-концертна сфера, розвинута мережа культурно-просвітницьких установ, плеяда талановитих, високопрофесійний діячів мистецтва складають величезний культурно-творчий потенціал, невичерпні можливості для розвитку духовного життя мінчан.
Всього в систему культури столичного та державного підпорядкування входять 12 театрів, 120 бібліотек, 18 музеїв, 36 закладів клубного типу, 8 вищих і середніх спеціальних навчальних закладів, 27 дитячих шкіл мистецтв, понад 10 концертних організацій і самостійних творчих колективів.[62]
Працюють: Білоруська державна філармонія, Мінський цирк, кіностудія «Білорусьфільм», Мінський зоопарк. 11 будинків культури, 9 палаців культури, у тому числі Палац Республіки. 8 народних театрів.
Див.також: Економіка Білорусі
Мінськ — найбільший промисловий центр Білорусі. Тут знаходяться такі потужні складальні підприємства, як Мінський тракторний завод, що випускає близько 8-10 % від світового обсягу ринку колісних тракторів, а також завод Амкодор — виробник дорожньо-будівельної та іншої спеціалізованої техніки та обладнання. Мінськ — великий виробник дорожньої техніки, найбільші підприємства в цій галузі — Мінський автомобільний завод, що випускає великовантажні автомобілі, автобуси, тролейбуси і причіпну техніку, Мінський завод колісних тягачів VOLAT і виробник дизельних двигунів Мінський моторний завод. На початку 1990-х на базі ремонтного трамвайно-тролейбусного заводу було організовано нове підприємство — Белкомунмаш, яке зараз є одним з найбільших у східній Європі виробників електротранспорту.
Окрім великих транспортних підприємств, існує ряд інших: фабрика високоточної оптики Цейс-БЕЛома і лазерів ЛЕМТ. Виробляються телевізійна техніка марки «Горизонт», побутова техніка «Атлант» Мінського заводу холодильників, а також рідкокристалічні екрани і мікросхеми на заводі Інтеграл.
2007 року розпочалось будівництво бізнес-центру «Royal-Plaza», 2008-го року — житлового комплексу «Ветразь» — найвищих хмарочосів Білорусі.
Мінськ є великим транспортним центром. Перевезення пасажирів здійснюється на 9 трамвайних маршрутах, близько 70 тролейбусних, понад 100 автобусних, є 3 лінії метро, маршрутні таксі.
У місті знаходяться Центральний автовокзал, кілька автобусних і залізничних станцій. Міжнародний аеропорт Мінськ-2 знаходиться на відстані 40 км від міста і з'єднаний висококласною автомагістраллю з центром міста. Довжина мінської кільцевої автодороги становить понад 56 км.
У місті працюють міські автобуси виробництва Мінського автомобільного заводу: 12-метрові МАЗ 103 і МАЗ 104, 18-метрові зчленовані «гармошки» МАЗ 105 на базі МАЗ-104 і 14-метровий тривісний подовжений автобус МАЗ 107.
Мінськ має велику тролейбусну систему, на якій працюють такі моделі тролейбусів як МАЗ 103Т виробництва МАЗу, що був розроблений на базі міського автобуса МАЗ 103. Також працюють тролейбуси виробництва мінського заводу Белкомунмаш: Белкоммунмаш 101 (той же ЗіУ-682, перше покоління Белкомунмашів); 12-метрові Белкоммунмаш 201 і 18-метрові Белкомунмаш 213[63]; 12-метровий Белкоммунмаш 221, який повністю уніфікований з МАЗ 103Т і МАЗ 103 (друге покоління Белкомунмашів) ; 11.8-метровий Белкоммунмаш 321 і новий зчленований Белкоммунмаш 33300, особливістю якого стала дизельно-генераторна установка дизельного двигуна APU (третє покоління); четверте покоління тролейбусів, представлене розробкою тролейбуса Белкоммунмаш 4200, який має акумуляторні батареї для забезпечення автономного ходу.
Станом на 2007 рік у Мінську було 3519 спортивних споруд, у тому числі 18 великих стадіонів, 664 спортивні зали, 57 плавальних басейнів, 6 манежів, 5 спортивних споруд зі штучним льодовим покриттям, 138 стрілецьких тирів. Серед найбільших: Мінський палац спорту, «Мінськ-Арена», Палац водного спорту, футбольний манеж, Мінський льодовий палац спорту, палац тенісу, стадіони «Динамо», «Трактор», спортивний оздоровчий комплекс «Олімпійський» та ін.
Мінський футбольний клуб «Динамо» — чемпіон СРСР, багаторазовий чемпіон Білорусі; хокейні клуби «Динамо», «Юність» та «Керамін» — чемпіони країни останніх сезонів; чоловічий гандбольний клуб СКА — неодноразовий переможець єврокубків, чемпіонатів СРСР та Білорусі.
Столиця Білорусі — перспективний центр туризму міжнародного значення. У Мінську створено туристичні зони Верхнє місто, Лошицький садибно-парковий комплекс, туристичні маршрути «Музеї Мінська», «Мінськ театральний», «Мінськ археологічний», «Пам'ятки забудови міста 18 — поч. 20 ст.», «Мінськ — столиця Республіки Білорусь», «Місто на Менці» та ін.
У Мінську розташовуються практично всі посольства країн, з якими Білорусь має дипломатичні відносини. Тут знаходяться понад 40 іноземних посольств, 2 генеральних консульства, 9 почесних консульств, представництва міжнародних організацій (ООН, ОБСЄ, МВФ, ЮНІСЕФ та інші). Крім Мінська, дипломатичні установи інших країн у Білорусі розташовуються тільки в Бресті (консульський пункт Монголії, генеральні консульства Республіки Польща, Російської Федерації та України), Гродно (генеральні консульства Литовської Республіки та Республіки Польща) і у Вітебську (консульство Латвійської Республіки).
Станом на січень 2008 року Мінськ має 14 міст-побратимів[67]:
У місті народилися: