Каломель
З Вікіпедії, вільної енциклопедії
З Вікіпедії, вільної енциклопедії
Каломель — пластичний мінерал, дихлорид димеркурію ланцюжкової будови, що містить 84,98 % ртуті.
Каломель | |
---|---|
![]() Структура каломелі | |
Загальні відомості | |
Статус IMA | чинний (успадкований, G)[d][1] |
Абревіатура | Clo[2] |
Хімічна формула | 2[Hg2Cl2] |
Клас мінералу | Хлориди |
Підклас | Ланцюжкові |
Nickel-Strunz 10 | 3.AA.30[3] |
Dana 8 | 9.1.8.1 |
Група | н/д |
Генезис | Вторинний мінерал |
Ідентифікація | |
Колір | Білий, жовтувато-сірий до попелясто-сірого, коричневий; буває безбарвною |
Форма кристалів | Таблитчасті, призматичні, пірамідальні, ізометричні, часто масивні зернисті агрегати |
Сингонія | Тетрагональна |
Злам | Раковистий |
Твердість | 1.5 |
Блиск | Алмазний |
Прозорість | Прозора |
Колір риси | Блідо-жовтий |
Густина | 6.48—7.15 |
Інші характеристики | |
Першовидкривач | Théodore de Mayerned[4] |
Названо на честь | чорний (давньогрецька мова)[5], краса (давньогрецька мова)[5] |
Типова місцевість | Moschel mountaind |
![]() |
Перша згадка про Каломель була вже в записах 1608 р. Бегіна і 1609 р. Освальда Кролла. Мінерал був відомий древнім тибетцям. Проте науково описаний лише в 1612 році Теодором де Майерном[en] († 1655), який назвав мінерал «красивий чорний». Назва складається зі стародавніх грецьких слів καλός — «красивий» і μέλας — «чорний», тому що він стає чорним у реакції з аміаком.
Утворюється при зміні кіноварі, ртутного срібла, амальгами, ртутної бляклої руди, селенового метацинабариту й інших мінералів, які містять ртуть, а також нагріванням суміші хлорної ртуті з металічною ртуттю. Під впливом світла темнішає.
Використовують у медицині переважно як проносний і дезінфікувальний засіб. У техніці йде на виготовлення фарб із золотом для порцеляни та для бенгальських вогнів.
Зустрічається разом із самородною ртуттю, еглестонітом, терлінгуаїтом і монтроїдитом.
Хлориста ртуть(І) є проносним, а також сечо- й жовчогінним засобом.