Loading AI tools
З Вікіпедії, вільної енциклопедії
Бундесліга (нім. Fußball-Bundesliga) — вища ліга футбольного чемпіонату Німеччини серед чоловічих команд. Бундесліга була заснована в 1963 році Німецькою футбольною асоціацією, в цей час проводиться під егідою Німецької футбольної ліги. З 1902 по 1963 роки проводився любительський чемпіонат Німеччини. Чемпіон країни визначався між переможцями регіональних ліг.
![]() | |
Засновано | 1963 (1902) |
---|---|
Регіон | ![]() |
Конфедерація | УЄФА |
Кількість команд | 18 |
Рівень в ієрархії | 1 |
Пониження в класі | Друга Бундесліга |
Внутрішній кубок | Кубок Німеччини Суперкубок Німеччини |
Міжнародні турніри | Ліга чемпіонів УЄФА Ліга Європи УЄФА |
Поточний чемпіон | Баєр 04 (1) |
Найбільше перемог | Баварія (33) |
Найбільше виступів | Карл-Гайнц Кербель (602) |
Найкращий бомбардир | Герд Мюллер (365) |
Сайт | bundesliga.de |
![]() |
Є також Друга Бундесліга та Третя футбольна ліга Німеччини. За чинним регламентом (з 2007 року) два найкращі клуби Другої ліги за результатами кожного сезону переходять до Бундесліги. І навпаки: два клуби з Бундесліги, які отримали найгірші результати, переходять до Другої ліги. Також третя команд Другої ліги та третя з кінця команда Бундесліги грають між собою 2 матчі плей-оф за місце у Бундеслізі.
Існує також Вища жіноча Бундесліга.
Чемпіонат проводиться по традиційній круговій схемі: кожен клуб грає з кожним двічі — один раз на власному стадіоні і один раз на арені суперників. За перемогу нараховують 3 очки (введено з сезону 1995—96, до цього за перемогу нараховувалось 2 очки), за нічийний рахунок — 1 очко, за поразку — 0 очок. Клуб із найбільшою кількістю очок в кінці сезону стає чемпіоном Німеччини. Дві команди, що посіли останні місця, вибувають до другої Бундесліги, відповідно дві найкращі команди другої Бундесліги здобувають право брати участь в основному чемпіонаті.
Шістнадцята команда за підсумками сезону та третя команда другої Бундесліги грають між собою 2 матчі, переможець в наступному сезоні продовжує змагання в Бундеслізі.
При однаковій кількості очок у команд діють такі правила:
Якщо і після цього не можливо визначити остаточну позицію клубів, то проводиться додатковий матч на нейтральному полі.
Загалом від Німеччини 7 команд (4 в Лізі чемпіонів та 3 в Лізі Європи) отримують право брати участь у єврокубках за результатами чемпіонату та кубку Німеччини.
Чемпіон, віце-чемпіон та третя команда беруть участь в Лізі чемпіонів починаючи змагання з групового етапу. Четверта команда ліги починає змагання в Лізі чемпіонів раунду плей-оф нечемпіонської кваліфікації.
Володар кубка Німеччини здобуває право грати в Лізі Європи з групового етапу. П'ята команда ліги починає змагання із раунду плей-оф, шоста команда починає з третього раунду. Також існує декілька винятків:
В Лізі Європи за підсумками кубка можуть потрапити команди незалежно від ліги в якій вони виступають. Так, наприклад, за підсумками сезону 2003—2004 команда, що виступала в Другій Бундеслізі, Алеманія здобула право брати участь в кубку УЄФА як фіналіст, оскільки переможець кубка Вердер кваліфікувався до Ліги чемпіонів.
У сезоні 2023—2024 беруть участь такі клуби:
Команда | Місто | Стадіон | Місткість |
---|---|---|---|
Айнтрахт | Франкфурт-на-Майні | Коммерцбанк-Арена | 51,500 |
Аугсбург | Аугсбург | Аугсбург-Арена | 30,660 |
Баварія | Мюнхен | Альянц-Арена | 75,000 |
Баєр 04 | Леверкузен | БайАрена | 30,210 |
Боруссія | Дортмунд | Зігналь Ідуна Парк | 81,365 |
Боруссія | Менхенгладбах | Боруссія-Парк | 54,057 |
Бохум | Бохум | Рурштадіон | 27,599 |
Вердер | Бремен | Везерштадіон | 42,100 |
Вольфсбург | Вольфсбург | Фольксваген-Арена | 30,000 |
Гайденгайм | Гайденгайм-ан-дер-Бренц | Фойт-Арена | 15,000 |
Гоффенгайм 1899 | Зінсгайм | Рейн-Некар-Арена | 30,150 |
Дармштадт 98 | Дармштадт | Штадіон ам Бьолленфальтор | 17,000 |
Кельн | Кельн | Рейн Енергі Штадіон | 49,698 |
РБ Лейпциг | Лейпциг | Ред Булл Арена | 47,069 |
Майнц 05 | Майнц | Опель Арена | 34,000 |
Уніон | Берлін | Штадіон ан дер Альтен Форштерай | 22,012 |
Фрайбург | Фрайбург | Європа-Парк-Стадіон | 34,700 |
Штутгарт | Штутгарт | Мерседес-Бенц Арена | 60,449 |
Надалі подано список чемпіонів Німеччини за роками:[3]
Клуб | Перемог | Переможні сезони |
---|---|---|
«Баварія» | 1932, 1969, 1972, 1973, 1974, 1980, 1981, 1985, 1986, 1987, 1989, 1990, 1994, 1997, 1999, 2000, 2001, 2003, 2005, 2006, 2008, 2010, 2013, 2014, 2015, 2016, 2017, 2018, 2019, 2020, 2021, 2022, 2023 | |
«Нюрнберг» | 1920, 1921, 1924, 1925, 1927, 1936, 1948, 1961, 1968 | |
«Боруссія» (Дортмунд) | 1956, 1957, 1963, 1995, 1996, 2002, 2011, 2012 | |
«Шальке-04» | 1934, 1935, 1937, 1939, 1940, 1942, 1958 | |
«Гамбург» | 1923, 1928, 1960, 1979, 1982, 1983 | |
«Боруссія» (Менхенгладбах) | 1970, 1971, 1975, 1976, 1977 | |
«Штутгарт» | 1950, 1952, 1984, 1992, 2007 | |
«Кайзерслаутерн» | 1951, 1953, 1991, 1998 | |
«Вердер» | 1965, 1988, 1993, 2004 | |
«Вольфсбург» | 2009 | |
«Баєр 04» | 2024 |
В таблиці наведено список українських футболістів, які в різний час грали у Бундеслізі. Слід зазначити, що Дмитро Коваленко у 2006 році отримав американське громадянство.
Одночасно найбільше українців — четверо — виступало в сезоні 2016/2017 (Коноплянка, Олійник, Федецький та Юрченко). Найбільше ігор в Бундеслізі серед українців провів Андрій Воронін (155), він же забив найбільше голів (48). Понад сто матчів зіграв також Віктор Скрипник (138). В складах своїх команд чемпіонами Німеччини ставали Віктор Скрипник (в сезоні 2003/04) та двічі Анатолій Тимощук (2009/10 та 2012/13).
Всього в німецьких командах від Бундесліги 1 до Регіональних ліг (4 рівень системи футбольних ліг Німеччини), в період від здобуття Україною незалежності грало 16 громадян України (з них 14 були заграні в Бундеслізі 1), у 21 клубі.
Тренер | Клуб | Час роботи | Днів на посаді | Досягнення, примітки |
---|---|---|---|---|
Віктор Скрипник | ![]() |
26.10.2014 — 18.09.2016 | 693 | |