Loading AI tools
номінал банкнот незалежної України З Вікіпедії, вільної енциклопедії
2 гривні — українські банкноти, що вводилися в обіг Нацбанком України з 1996 року. Знаходиться в обігу разом з двохгривневими монетами. З 2018 року двохгривневі банкноти поступово вилучаються та замінюються в обігу монетами відповідного номіналу. Крім цього, цей номінал між 1918—1920 роками випускала УНР.
2 гривні | |
---|---|
Країна | ![]() |
Вартість | 2 ₴ |
Висота | 63 мм |
Ширина | 118 мм |
Елементи захисту | захисне волокно, водяний знак, захисна стрічка |
Тип паперу | спеціальний тонований |
Роки друку | 1992—2018 (всі серії) |
Лицьова сторона | |
![]() | |
Дизайн | Ярослав Мудрий |
Рік дизайну | 2004 |
Зворотна сторона | |
![]() | |
Дизайн | Софійський собор |
Рік дизайну | 2004 |
![]() |
![]() | |
---|---|
![]() |
Графічний ролик-розповідь про 2 гривні на YouTube |
Після проголошення Української Народної Республіки (УНР) третім універсалом Центральної Ради у листопаді 1917 року почалася активна розробка власної валюти. Створенням своєї фінансової системи і грошових знаків, як ще одного чинника державотворення, опікувався Генеральний секретаріат фінансів та промисловості на чолі з Михайлом Туган-Барановським.[1] 1 січня 1918 року Центральна Рада ухвалила «Тимчасовий закон про випуск державних кредитових білетів УНР». Першими українськими грошима стали банкноти «100 карбованців», оформлені художником-графіком Георгієм Нарбутом. Після проголошення самостійності УНР та з огляду на часті випадки фальшування нової купюри (яка робилася зі звичайного паперу, не мала захисних водяних знаків; окрім того більшовики, тікаючи з Києва, викрали і вивезли до Москви кліше грошового білета), Центральна Рада 1 березня 1918 року ухвалила закон «Про грошову одиницю, биття монети та друк кредитових державних білетів». Запроваджувалася нова грошова одиниця — гривня, «що має містити 8,712 долі щирого золота; гривня ділиться на 100 шагів; 2 гривні відповідають одному карбованцеві емісії 1917 р.».[1] Загалом, серед інших номіналів, УНР 1918 року вводила в обіг двохгривневі лише одного зразка. З настанням радянського періоду в історії України, гроші у гривневому найменуванні зникли з обігу аж до середини 1990-х років. На початку 1920-х років, після розпуску УНР, Раднаркомом на землях Радянської України були запроваджені перші радянські карбованці (так звані «більшовицькі тисячки»)[2].
У вересні 1991 року, після проголошення Україною незалежности у серпні того року на тлі розпаду Радянського Союзу, Верховною Радою УРСР було прийнято рішення щодо випуску банкнот-гривень[3]. Однак перед введенням гривні спочатку, 1992 року, була запроваджена перехідна тимчасова валюта — купонокарбованець. Перші банкноти-гривні були випущені Нацбанком України в обіг лише через 4 роки, під час грошової реформи 1996 року, протягом 2—16 вересня[3].
Зі слів автора перших банкнот сучасної України Василя Лопати, у квітні 1991 року відомих художників УРСР запросили для участі в розробці ескізів нової української валюти[4]. До складу колективу з розробки ескізів увійшли народний художник України Олександр Данченко, заслужений діяч мистецтв України Василь Перевальський, заслужені художники України: Володимир Юрчишин, Сергій Якутович і сам Василь Лопата. Робота по створенню банкнот проходила під егідою комісії Верховної Ради України з питань економічних реформ та управління народним господарством, а також комісії з питань культури й духовного відродження. У цій роботі взяли участь народні депутати України: Лесь Танюк, Павло Мовчан, Дмитро Павличко, Володимир Яворівський, Іван Заєць й інші. Ескізи банкнот розглядала Президія Верховної Ради під головуванням Леоніда Кравчука, який затвердив ескізи, підготовлені Василем Лопатою[4].
Загалом, з 1996 року Нацбанком України було введено в обіг три покоління двогривневих банкнот. Через відсутність необхідного для цього обладнання — напочатку 1990-х років банкноти доводилося друкувати у Канаді та Великій Британії. Надалі, починаючи з середини 1990-х років — вони вже друкувалися в Україні. Всі покоління є різними за дизайном, зокрема: різноманітними не лише за коліром та малюнком, але і за розміром — якщо перші дві серії мали однаковий розмір, то у третій його вже зменшили; крім цього, з кожною наступною серією — ускладнювался система їхнього захисту від підробки[5].
14 березня 2018 року Нацбанк оголосив про введення в обіг монет номіналами 1, 2, 5 та 10 гривень, які поступово замінять банкноти відповідних номіналів, і двохгривневі у тому числі. Монети номіналами 1 та 2 гривні були введено в обіг 27 квітня 2018 року, монети у 5 гривень — 20 грудня 2019 року, а монети у 10 гривень — 3 червня 2020 року[6][7]. Причиною цього рішення стало те, що паперові банкноти слугують лише рік, тоді як монети — до 20 років. Відповідно це дозволило економити щороку до 1 млрд гривень. Щороку Нацбанк вилучав з обігу близько 800 млн штук зношених банкнот. Причому половина з них — номіналом від 1 до 10 гривень[6]. З 1 жовтня 2020 року Нацбанк розпочав поступове вилучення з обігу всіх банкнот третього покоління[8][9]. Ці банкноти перебувають в обігу до прийняття окремого рішення Правлінням Нацбанку щодо їх повного вилучення[10].
Також, 2020 року, з метою поліпшення організації готівкового обігу, Нацбанк заявив про вилучення з обігу банкнот, випущених до 2003 року, тобто банкнот першого (1992 року випуску) та другого покоління (1994—2001 років випуску). З 1 жовтня того року ці банкноти перестали бути законним засобом платежу[11][12].
Двохгривневі банкноти третього покоління після оголошення початку вилучення з обігу залишаються дійсним платіжним засобом. Ними можна продовжувати розраховуватися, їх не потрібно спеціально обмінювати. Водночас, потрапляючи в банки, вони більше не повертаються в готівковий обіг, а вилучаються банками та передаються до Нацбанку для утилізації. Після встановленої Нацбанку дати банкноти перестають бути платіжним засобом; усі магазини, ресторани, заклади сфери побуту не приймають їх під час готівкових розрахунків за товари та послуги; встановлюється часовий період для обміну на платіжні банкноти та монети у банках[6].
17 жовтня 1918 року УНР ввела в обіг перші 2-гривневі банкноти, які були надруковані у Берліні. Автором ескізу 2 гривень був відомий художник Георгій Нарбут, у ньому він використав орнаменти українських книжкових гравюр XVII століття[1].
Дизайн банкноти, оздобленої досить простим геометричним орнаментом, виконав Василь Кричевський (на що вказували дві літери на лицьовій стороні: «ВК»). Банкнота друкувалася на жовтуватому папері, що мав водяні знаки у вигляді чергування кілець і хрестів[13].
Зворотній бік банкноти містив текст: «Державні кредитові білєти Української Народньої Республіки забезпечується всім державним майном Республіки. Державні кредитові білєти Української Народньої Республіки ходять нарівні з золотою монетою. За фальшування державних кредитових білєтів виновних карається позбавленням прав і тюрмою».
Банкноти були введені в грошовий обіг на території України 17 жовтня 1918 року й були вилучені протягом першої половини 1920-х років[1].
2-гривневі банкноти всіх поколіннь традиційно містять на аверсі графічний портрет Ярослава Мудрого (983/987 — 1054) — Великого князя київського (1015–1018, 1019–1054), Князя ростовського (988–1010) і новгородського (1010–1034); а реверс — Софійський собор, заснованого ХІ століття[16].
Банкноти мали написи «Національний банк України» та «Україна» (крім третього покоління). Крім підпису Голів Нацбанку України, банкноти першого покоління мали десятизначні номери, а всіх наступних поколіннь — дволітерні-семизначні номери. Вони друкуються на спеціальному білому папері, що має відтінок, який відповідає основному кольору банкноти[16].
Нацбанк випускає банкноти, що мають сучасний дизайн та надійний захист від підроблення[17]. Наявні елементи захисту на 2-гривневих банкнотах дозволяють гарантовано виявляти підроблені грошові знаки як при уважному візуальному та тактильному контролі без застосування спеціальних детекторів, так і за допомогою спеціального обладнання, що дозволяє перевіряти справжність банкнот в ультрафіолетовому та інфрачервоному діапазонах спектру[18].
Елементи захисту | Перше покоління | Друге покоління | Третє покоління |
---|---|---|---|
Водяний знак | Так | Так | Так |
Захисна стрічка | Так | Так | Так |
Рельєфні елементи | Так | Так | Так |
Суміщений малюнок | Ні | Так | Так |
Райдужний друк | Ні | Ні | Так |
Антисканерна сітка | Так | Так | Так |
Кодоване латентне зображення | Ні | Ні | Так |
Мікротекст | Так | Так | Так |
Знак для сліпих | Ні | Так | Так |
Видимі захисні волокна | Так | Так | Так |
Невидимі захисні волокна | Ні | Так | Так |
Флуоресцентний номер | Так | Так | Так |
Магнітний номер | Так | Так | Так |
Прихований номінал | Так | Так | Так |
Флуоресцентний друк | Так | Так | Так |
Високий друк | Так | Так | Так |
Орловський друк | Так | Так | Так |
Оптично-змінний елемент | Ні | Ні | Так |
|
Банкноти цієї серії друкувалися канадською фірмою «Canadian Bank Note Company[en]» 1992 року. Вони мали водяний знак у формі тризубів, зображених світлими лініями, розташованими по всій площі купюр. Авторами ескізу банкнот є художники Василь Лопата й Борис Максимов[16].
Номер на банкноті завжди починався з двійки. Розмежувати номера з підписом Володимира Матвієнка, Вадима Гетьмана й Віктора Ющенка було неможливо, тому що номери ставилися на вже віддрукованих банкнотах обох видів[19].
Банкноти ввели в обіг 2 вересня 1996 року. З 2003 року вони почали вилучатися з обігу, а 2020-го — перестали бути законним платіжним засобом[16].
Випуски 2-гривневих банкнот першого покоління[14][15] | ||||||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
Зображення | Підпис | Розміри (мм) | Основний колір[15] | Опис | Дата | |||||
Аверс | Реверс | Аверс | Реверс | першого друку | випуску | початок вилучення | неплатіжності | |||
![]() |
![]() |
Володимир Матвієнко |
135 × 70 | Коричневий | Князь Ярослав Мудрий | Київський Софійський собор | 1992 | 2 вересня 1996 |
15 липня 2003 |
1 жовтня 2020 |
![]() |
![]() |
Вадим Гетьман | ||||||||
![]() |
![]() |
Віктор Ющенко |
Банкноти цієї серії друкувалися Банкнотно-монетним двором Нацбанку України (надалі всі українські банкноти друкувалися лише на цьому підприємстві) у 1995 і 2001 роках[16].
Одними із нововведень серії стало: вживлена у папір захисна стрічка з повторюваним написом «2 гривні»; водяний знак у вигляді портрету Ярослав Мудрого, розташований у білому полі ліворуч купюри; знак для сліпих; суміщений малюнок[16].
Банкноти ввели в обіг 1997 року. З 2004 року вони почали вилучатися з обігу, а 2020-го — перестали бути законним платіжним засобом[16].
Випуски 2-гривневих банкнот другого покоління[14][15] | ||||||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
Зображення | Підпис | Розміри (мм) | Основний колір[15] | Опис | Дата | |||||
Аверс | Реверс | Аверс | Реверс | першого друку | випуску | початок вилучення | неплатіжності | |||
![]() |
![]() |
Віктор Ющенко |
133 × 66 | Помаранчево-коричневий | Князь [[Ярослав Мудрий]] |
Київський Софійський собор | 1995 | 1 вересня 1997 | 28 вересня 2004 |
1 жовтня 2020 |
![]() |
![]() |
Володимир Стельмах |
2001 | 6 липня 2001 |
Банкноти цієї серії друкувалися у 2004, 2005, 2011, 2013 і 2018 (у нерозрізаних аркушах) роках[16]. Одними із нововведень серії стало: на аверсі, біля портрету Ярослава Мудрого, з'явилася грошова одиниця гривня періоду його правління й слова князя: «Якщо будете жити в любові між собою, і Бог буде з вами»; а на реверсі — праворуч від Софійського собору розміщена художня композиція, що включає військове спорядження, предмети побуту й елементи декору часів правління князя, а також збірка законів «Руська Правда»; водяний знак представлений, крім портрету Ярослава Мудрого, символом гривні; вживлена в папір захисна стрічка з написом «2 ГРН», тризубом, і цифрою «2» у два рядки; кодоване латентне зображення[16].
Банкноти ввели в обіг 2004 року. З 2020 року банкноти почали поступово вилучатися, хоча вони зникли з обігу набагато раніше[16].
Випуски 2-гривневих банкнот третього покоління[14][15] | ||||||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
Зображення | Підпис | Розміри (мм) | Основний колір[15] | Опис | Дата | |||||
Аверс | Реверс | Аверс | Реверс | першого друку | випуску | початок вилучення | Статус | |||
![]() |
![]() |
Сергій Тігіпко |
118 × 63 | Жовто-коричневий | Князь Ярослав Мудрий | Київський Софійський собор | 2004 | 28 вересня 2004 |
1 жовтня 2020 |
В обігу |
![]() |
![]() |
Володимир Стельмах |
2005 | 10 червня 2005 | ||||||
![]() |
![]() |
Сергій Арбузов |
2011 | 1 грудня 2011 | ||||||
![]() |
![]() |
Ігор Соркін |
2013 | 1 квітня 2014 | ||||||
![]() |
![]() |
Яків Смолій |
2018 | — | В обігу не були |
У зв'язку з підвищеним попитом на нерозрізані аркуші банкнот гривні й численними заявками юридичних осіб і фізичних осіб-підприємців щодо їх придбання, Національний банк України провів електронний біржовий аукціон із продажу нерозрізаних аркушів банкнот номіналами 1, 2, 5 та 10 гривень (розпорядження НБУ від 29.12.2018 № 1803-ра).
Електронний аукціон № Е-15 був проведений 24 січня 2019 року об 11:00 Універсальною товарною біржею «Контрактовий дім УМВБ».[20]
Окрім того, Національний банк України з 1 лютого 2019 року приймав on-line замовлення на нерозрізані аркуші банкнот номіналами 1, 2, 5 та 10 гривень (по 60 банкнот у кожному цілому друкарському аркуші).[21]
Відповідні нерозрізані аркуші банкнот номіналів 1 та 2 гривні випускалися з підписом нинішнього Голови Правління Національного банку України Якова Смолія, на яких проставлена дата випуску — 2018 рік. Дані банкноти представлені серією «ЮК».
Ураховуючи політику Національного банку України щодо вилучення банкнот української гривні низьких номіналів, дані банкноти номіналами 1 та 2 гривні представлені, для колекціонерів, лише у вигляді цілих нерозрізаних аркушів банкнот, без поштучного випуску для масового обігу.
Станом на 1 липня 2023 року в обігу в Україні перебувало 147,2 млн штук 2-гривневих банкнот, що складає 5,5 % від загальної кількості банкнот всіх номіналів[22].