српски драмски писац, сценариста, филмски редитељ и академик From Wikipedia, the free encyclopedia
Душан Ковачевић (Мрђеновац код Шапца, 12. јул 1948) српски је драмски писац, сценариста, филмски редитељ и академик.
Душан Ковачевић | |
---|---|
![]() Душан Ковачевић | |
Пуно име | Душан Ковачевић |
Датум рођења | 12. јул 1948. |
Место рођења | Мрђеновац, ФНР Југославија |
Образовање | Универзитет у Београду |
Утицао на | Јордан Цветановић |
Гимназију је завршио у Новом Саду 1968. године. Академију за позориште, филм, радио и телевизију студирао је у Београду, a дипломирао је на одсеку Драматургије 1973. године.
У ТВ Београду је радио као драматург до 1978. године. Од 1986. до 1988. радио је на Факултету драмских уметности у Београду у звању доцента. Од 1998. године је директор Звездара театра у Београду. Душан Ковачевић је члан Крунског савета Александра Карађорђевића. Изабран је за дописног члана САНУ октобра 2000. године, а за редовног члана САНУ је изабран на Изборној скупштини 5. новембра 2009. године. Постављен је 2005. године за амбасадора Србије и Црне Горе у Португалији.
Отац је музичарке Лене Ковачевић. Са Вуком Бојовићем je у Бору отворио први зоолошки врт у источној Србији, четврти у Србији 23. новембра 2011. године.[1]
Ковачевић је аутор великог броја драмских дела са комичним садржајима у којима је присутна и гротескност, односно присуство смешног и крајње озбиљног, лепог и ружног, стилизованог и неотесаног, традиционалног и скоројевићког. Таква слика друштвене стварности и текућег живота бива не само препознатљива него и потпунија и комплекснија.
Пошто је написао сценарио за филм Емира Кустурице, Подземље, преточио га је у прозу.
У његовим остварењима бришу се оштре жанровске разлике и долази до преплитања комедије карактера, комедије нарави, фарсе и драме у ужем смислу, уосталом као што је испреплетен сам живот.
Његове драме су превођене на енглески језик.[2]
Отворио је 65. Београдски сајам књига 2022. године.[3]
У свим овим делима Душан Ковачевић даје све аспекте свакодневног живота, бојећи га с времена на време и алузијама на политику и све што је она носила са собом. Радња његових дела, ма о ком драмском делу да је реч, захвата обично више нивоа друштвеног живота, разна занимања и идеолошка опредељења у времену које нам је блиско и по садржајима врло препознатљиво.
Објавио је и књигу „Век, календар за године које су прошле“ (1998). Живи и ради као професионални писац у Београду.
Година | Назив |
---|---|
1975. | Повратак лопова (ТВ) |
1975. | Двособна кафана (ТВ) |
1976. | Звездана прашина (ТВ) |
1977. | Бештије |
1978—1979. | Чардак и на небу и на земљи (серија) |
1980. | Ко то тамо пева |
1980. | Посебан третман |
1982. | Маратонци трче почасни круг |
1983. | Писмо - Глава |
1984. | Балкански шпијун |
1989. | Свети Георгије убија аждају (ТВ) |
1989. | Сабирни центар |
1990. | Професионалац (ТВ) |
1990. | Клаустрофобична комедија (ТВ) |
1994. | Други живот господина Креинса |
1995. | Урнебесна трагедија |
1995. | Подземље |
1996. | Била једном једна земља (серија) |
2003. | Професионалац |
2009. | Свети Георгије убива аждаху |
2021. | Није лоше бити човек |
2023. | Хероји Халијарда |
Год. | Назив | Жанр | Награда |
---|---|---|---|
1984. | Балкански шпијун | ||
2003. | Професионалац | ||
2021. | Није лоше бити човек |
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.