Мрежокрилци (лат. ) су ред крилатих инсеката из надреда инсеката с мрежастим крилима (), са богатом фосилном историјом. Ред обухвата око 6.000 савремених врста,[2] укључујући разне мравље лавове, златооке и њихове сроднике.[3] Мрежаст изглед хомономно грађених крила и усни апарат за грицкање присутан је код свих представника реда, као и специфична грађа усног апарата ларви — максиле и мандибуле формирају цев за сисање. Познати представници мрежокрилаца су златооке () и мравињи лав (). се може групирати заједно са и у нерангирани таксон (некад познат као ), укључујући: златооке, добсонове и тзв. враташи.
Мрежокрилци | |
---|---|
![]() | |
. | |
![]() | |
Научна класификација ![]() | |
Домен: | Eukaryota |
Царство: | Animalia |
Тип: | Arthropoda |
Класа: | Insecta |
(нерангирано): | Neuropterida |
Ред: | Neuroptera Linnaeus, 1758 |
Подредови | |
и погледајте текст |
Мрежокрилци су се први пут појавили током пермског перода и наставили диверсификацију у мезозојској ери.[4] За то се време, еволуирало је неколико необично крупних облика, посебно у изумрлој породици , често називани „јурски лептири” због изузетно великих крила.[5]
Анатомија и биологија
су инсекти меког тела с релативно мало специјализованих обележја. Имају велике бочне сложене очи, а могу имати, али не морају оцеле. Усни апарат има снажне мандибуле, прилагођене жвакању, а недостају им различита прилагођавања које се налазе код већине осталих ендоптериготних група инсеката.
Имају четири крила, обично сличних величина и облика, те генерализирану мрежу вена.[6] Неки имају специјализоване чулне органе у крилима или имају чекиње или друге структуре за повезивање крила током лета.[7]
Ларве су специјализоване грабљивице, с издуженим чељустима прилагођенима за пробијање и сисање. Облик тела ларве варира по породицама, зависно од природе плена. Међутим, генерално имају три пара торакалних ногу, а сваки завршава у две канџе. На последња два сегмента, абдомен често има лепљиве дискове.
Животни циклус и екологија
![Thumb](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/b/bd/LacewingsLyd.png/640px-LacewingsLyd.png)
У већини породица, ларве су предатори. Многе , и лове лисне уши и друге инсекте штеточине, а неки су кориштени за биолошку контролу (акцијом комерцијалних дистрибутера, али такође богатих и распрострањених облика у природи).[8][9]
![]() |
![]() |
У разним породицама, ларве се прекривају крхотинама (понекад укључујући мртве инсекте грабљивице) као камуфлажом, што је доведено до крајности код мрављих лавова, који се потпуно укопавају из видокруга и вребају плем из заседе, из „јама” у тлу. Ларве неких припадника хране се корењем, а код водених хране се слатководним спужвама. Неколико из породице су паразити паукових врећица јаја.
Као и у другим холометаболним редовима, фаза лутке је затворена у неком облику кокона, састављеног од свиле и земље или других отпадака. Лутка на крају просеца излаз из чахуре помоћу мандибула и може се помакнути накратко пре него што се пресвуче у облик одраслих. Одрасли многих група такође су грабежљиви, али неки се не хране или конзумирају само нектар На ларвама мрежокрилаца паразитирају тврдокрилци, буве и неке .
Еволуција
![Thumb](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/f/f7/Yang_2014_Sophogramma_lii.png/640px-Yang_2014_Sophogramma_lii.png)
![Thumb](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/c/c2/Palaeopsychops_marringerae_Holotype_SR_97-08-05_v2.jpg/640px-Palaeopsychops_marringerae_Holotype_SR_97-08-05_v2.jpg)
Историја фосила
су се први пут појавили пред крај пермског периода, како показују фосили породице из слива тунгуског базена у Сибиру и сличне фауне из Аустралије.
Осмилиди су пореклом из јурског или раног кредног периода па могу бити најстарији од свих група мрежокрилаца. Изумрли осмилид се фосилизовао у средњееоценском балтичком ћилибару.[10] Из рода описана су два фосила из ценомијумског доба бурманског ћилибара, што имплицира крунску групу адаптивне радијације у раној креди или раније.[11][12] Породица је живела од јуре до аптијанског периода (ране креде).[13]
су еволуирале од јуре до данас, а изумрле лозе породице биле су географски веома раширене.[14]
Филогенија
Молекулска анализа из 2018. године, проучавањем митохондријске рРНК и митогеномских података смешта унутар , сестринских за и садржи (сестрински остатак ).[15][16] Фосилни запис допринео је разумевању филогеније ове групе.[3][17][18][19] Разматрање односа унутар још је у току.[20]
| ||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Таксономија
Ред мрежокрилаца дели се на два или три подреда, а већина класификационих схема не пружа решење за базалне изумрле таксоне. Овде је представљена подела на два подреда, док су представници трећег могућег подреда, , смештени међу базалне представнике.
- базални представници и
- род †
- фамилија †
- фамилија
- фамилија †
- подред
-
- фамилија †
- натфамилија
- фамилија
- фамилија
- натфамилија
- фамилија
- фамилија
- натфамилија
- фамилија
- натфамилија
- фамилија
- фамилија
- натфамилија
- фамилија
- фамилија
- фамилија
- фамилија †
- фамилија
-
- подред
- натфамилија [21]
- фамилија †
- фамилија
- фамилија
- натфамилија
- фамилија
- фамилија †
- фамилија †
- фамилија
- фамилија
- фамилија †
- фамилија †
- фамилија
- натфамилија [21]
У култури
Испитивана је употреба у биолошкој контроли инсеката штеточина, што показује да је тешко успоставити и одржавати популацију у пољима усева.[22] Пет врста спада међу 1.681 врсту инсеката коју једу људи широм света.[23]
Народ са Новогвинејских планина тврди да могу повећати и одржати мишићну масу и велику издржљивост упркос малом уносу протеина, као резултат исхране инсекатима, укључујући и неуроптере.[24]