T-72 je sovjetski glavni borbeni tenk koji je ušao u serijsku proizvodnju 1971. Ovaj dizajn je usporedan tenku T-64[1], i T-72 je služio kao osnova razvoja tenka T-90 i mnogo drugih tenkova iz raznih zemalja svijeta: Poljska, Hrvatska, Srbija, Indija... Kronološki i dizajnom T-72 pripada istoj generaciji tenkova kao američkiM60 Patton, njemačkiLeopard 1 i britanskiChieftain tenk. Reputacija T-72 tenka pretrpjela je teške poraze protiv modernih zapadnih tenkova kao što je M1 Abrams i Challenger 1 tijekom prvog i drugog rata u Perzijskom zaljevu. Njegovi gubici, međutim, bili su više posljedica činjenice da većina su iračkih tenkova T-72 bili izvozni modeli (T-72M i T-72M1) ili loše iračke kopije bez ključnih komponenti (Asad Babil i Saddamn) koji su koristili loše granate (APFSDS i HEAT iz šezdesetih, kao i granate za trenažu), loše treniranih iračkih članova posade, a mnogi su uništeni dobro koordiniranim artiljerijskim i zračnim napadom, a ne neprijateljskim tenkovima.
Kratke činjenice Historija proizvodnje, Borbena povijest ...
strojnica PKMT 7.62mm, protuzračni top NSVT ili DShK 12.7mm
Pokretljivost
Pogon
V-12 diesel
780 KS (582 kW)
Ovjes
torzijske poluge
Brzina
75 km/h
Snaga/težina
19 KS/tona
Doseg
450 km, s vanjskim spremnicima goriva 600 km
Zatvori
Tenk T-72 razvijen je u Sovjetskom Savezu kao jednostavnija i jeftinija alternativa tenku T-64A. Prvi prototip označen Objekt 172 pojavio se 1970. godine, a godinu dana kasnije je završen modificirani prototip Objekt 172M, čija je cijena bila 40% niža od cijene tenka T-64A. Tvornica "Vagonka" u Njižni Tagilu je 1974. godine počela serijsku proizvodnju tenka Objekt 172M pod tvorničkom oznakom T-72 Ural.
Licencirane verzije tenka T-72 proizvodile su se u Poljskoj i Čehoslovačkoj za zemlje Varšavskog pakta. Ti tenkovi imali su bolju kvalitetu izrade, ali u oklop kupole nije se postavljao sloj keramike nego čelik. Zbog homogenog oklopa razina zaštite bila je manja nego ona na sovjetskim tenkovima koji su imali višeslojni oklop. Poljski T-72G imao je na prednjem dijelu kupole tanji oklop od sovjetskog standarda (410 mm za kupolu). Za arapske kupce napravljena je posebna licenca koja je još lošija od one za Poljsku i Čehoslovačku. Mnogi dijelovi nisu međusobno kompatibilni između sovjetskih i izvoznih verzija tenka, što je prouzročilo velike logističke probleme.
Jugoslavija je svoju verziju tenka nazvala M-84, a zanimljivo je da je licencu za proizvodnju kupila od Čehoslovačke. Prodano je više stotina M-84 tenkova različitim državama svijeta. Irak je svoju verziju nazvao Asad Babil što znači "Babilonski Lav". Njihovi su tenkovi bili sastavljeni od "rezervnih dijelova" koje su im Rusi prodali zbog UN-ovog embarga za uvoz oružja u tu zemlju. Nekoliko država, uključujući Ukrajinu i Rusiju nude modernizaciju za stare T-72s.
Rane verzije T-72 imale su homogeni čelični oklop što je za to vrijeme u 1970-ma bila dobra zaštita. Godine 1979. sovjeti su počeli izgradnju poboljšanog T-72 tenka koji je dobio višeslojni oklop sličan onome na tenku T-64 s višeslojnim oklopom koji je postavljen na prednjem dijelu kupole i tijela. Kasnije 1980-ih, na tijelo tenka počinje se postavljati eksplozivno-reaktivni oklop.
Laserski daljinomjer postavljen je tek 1978. godine, a do tada je bio postavljen optički koji nije mogao mjeriti udaljenosti manje od 1000 metara. Neke izvozne verzije nisu dobile laserski daljinomjer sve do 1985. godine. Poslije 1985. godine sve verzije T-72 tenka rađene su s postavljenim eksplozivno-reaktivnim oklopom kao standard, novi i snažniji V-84 motor od 840 ks i poboljšan glavni top koji od tada može ispaljivati protutenkovske rakete. S tim izmjenama T-72 postao je jak koliko i skuplji i moderniji T-80. Od 2000. godine za izvoz je ponuđena i inačica sa termovizijom. Proizveden je i projektil koji sadržava osiromašeni uranij koji ima veću probojnost od običnog streljiva.
T-72 u svojim vojskama imaju mnoge države svijeta pogotovo potencijalni neprijatelji SAD-a. Zapadni analitičari tvrde da T-72 tenk može uništavati sve moderne tenkove zapada uključujući i M1 Abrams, što se u teoriji i nije baš dokazalo. Sovjetski T-72 se do sada tri puta susreo sa zapadnim tenkovima, u Libanonu1982. protiv izraelskeMerkave, u Iraku1991. godine s M1 Abramsom i Challengerom 1 i opet 2003. u Iraku. U svim ovim sukobima T-72 tenk je poražen, no to ne znači da je on loš tenk. Uzrok dvaju poraza u Iraku bili su i loša pripremljenost i opremljenost iračkih posada koje su upravljale tenkovima. Uz to irački T-72 tenkovi bili su lošije kvalitete od onih ruskim i imali su stare dijelove i opremu. Streljivo je bilo slabije zbog smanjenja troškova proizvodnje.
T-72
Koncepcija tenka T-72 ista je kao kod njegovog prethodnika T-64. Vozilo ima tročlanu posadu - mjesto vozača je u prednjem djelu oklopnog tijela, pozicija zapovjednik je u kupoli desno od topa, dok je ciljač smješten lijevo od topa.
Pokretljivost
T-72 je izrazito lak tenk, ima samo 41 tonu, što mu omogućava veću pokretljivost u odnosu na zapadne konkurente. Neke ceste i mostovi u zemljama Varšavskog pakta bili su konstruirani tako da kolona T-72 tenkova može proći po njima, ali teži zapadni tenkovi ne bi mogli ili bi išli jedan po jedan. Osnovi T-72 ima relativno slab motor od 780 ks (580 kW) koji je ustvari turbo verzija V-12 dizel motora od 500 ks koji je za vrijeme 2. svjetskog rata konstruiran za tenk T-34. T-72 ima relativno velik promjer kotača na kojima su gusjenice u odnosu na ostale tenkove iz T-serije (T-64 i T-80) koji imaju manji promjer kotača.
T-72 je dizajniran da može prijeći vodenu prepreku dubine do 5 metara uz pomoć dodatne cijevi za ispuh. Ukoliko tijekom plova tenku prestane radit motor, on se mora pokrenuti u roku od 6 sekundi inače se gubi tlak i voda ulazi u dio motora. Ova mogućnost preplovljavanja čini se opasnom, ali je važna za stratešku mobilnost tenka.
Nuklearna, biološka i kemijska zaštita
T-72 ima sveobuhvatnu kemijsku, biološku i nuklearnu zaštitu. Unutrašnjost tenka je presvučena sintetičkom tkaninom s kojom se smanjilo zračenje unutar tenka od eksplozije nuklearne bombe. Posadi se isporučuje čist zrak preko kompliciranog filtra zraka. Izvozni T-72s nemaju zaštitu od zračenja koja je standard na ruskim T-72s koji su presvučeni slojem sintetičkog materijala koji sadržava olovo, koji pruža zaštitu od djelovanja radijacije i elektromagnetskog zračenja.
Oklopna zaštita
Oklop tenka T-72 bio je ojačan sa svakom novom verzijom. Izvorna kupola izrađena je od lijevanog čelika. Debljina tog oklopa bila je oko 280 mm. Kasnije je na T-72s stavljen višeslojni (kompozitni) oklop.
T-72M (izvozna inačica modela T-72A) imao je drugačiji oklop od T-72A imao je drugačiju konstrukciju oklopa što ga je činilo manje sigurnim od T-72A. U moderniziranu T-72M1 verziju je dodan sloj (16 mm) staklo-teksolita kojim se dobila bolja zaštita uz povećanje debljine oklopa od 32 mm.
Nekoliko T-72 modela opremljeno je sa eksplozivno-reaktivnim oklopom (ERA) koji povećava zaštitu od visoko eksplozivnih protutenkovskih granata. Kasnije je dodan još teži eksplozivno-reaktivni oklop koji je povećao zaštitu od najmodernijih visoko eksplozivnih granata.
Kasniji modeli T-72s, kao što je T-72B imaju vidno ispupčenu kupolu, u zapadnim zemljama nazvanu "Dolly Parton". Kasnije verzije T-72B, T-72B1 i T-72A imaju radioaktivnu zaštitu postavljenu i na krov kupole.
Rani modeli nisu imali postavljenu zaštitu voznog mehanizma. Prvi puta se postavila zaštita suspenzije na T-72A 1979. godine koji je imao postavljenu plastičnu zaštitu koja obuhvača gornji dio suspenzije sa dodatnom zaštitom na stranama tijela za spremnik goriva i teretni prostor.
U usporedbi sa zapadnim tenkovima, T-72 imao je loše riješeno spremanje streljiva u kupoli koje se nalazilo u tijelu i kupoli. Prilikom udara granate u tenk, streljivo bi se zagrijalo i u većini slučajeva eksplodiralo pri čemu bi svi članovi posade bili ubijeni, a kupola tenka odletjela u zrak. Tako su američki tenkovi u oba rata u Zaljevu bez problema uništavali iračke T-72s uz stalni gubitak cijele iračke posade.
U srpnju 1997. godine Jane's International Defence je potvrdio da je ruska verzija T-72s tenka sa eksplozivno-reaktivnim oklopom Kontakt-5 otporan na većinu modernih njemačkih i američkih protutenkovskih projektila. To je navelo zapadne sile da proizvode još bolje protuoklopne granate kako bi držali korak sa zaštitom T-72 tenka i ostalim ruskim konkurentima (T-80 i T-90)
Naoružanje
T-72 pogled straga
Glavno naoružanje tenka je glatkocijevni top 2A46 promjera cijevi 125 mm. Taj top je znatno veći od NATO standarda koji je 105 mm i od noviji tenkova zapada koji imaju 120 mm top većinom kopije njemačkog Rheinmetal L44 i L55 topa. Top 2A46 može, kao i kod ostalih sovjetskih tenkova, ispaljivati protutenkovske rakete. Prva verzija T-72 koristila je top 2A26M2, ali se na sve naredne inačice ugrađuje novi top 2A46.
Glavni top ima veliku manu jer pri udaljenosti od 1800 metara ima mogućnost pogreške od 1 metar. Maksimalan domet topa je 9100 metara. Najveća udaljenost na kojoj tenk ima relativno dobru preciznost je 4000 metara sa vođenom protutenkovskom raketom (korištena je samo u SSSR-u). Iz topa se ispaljuju kumulativni, potkalibarni i razorni projektili.
Da bi cijena tenka T-72 bila što niža, konstruktori su izbjegli ugradnju sofisticiranog sustava za upravljanje vatrom (SUP). Za ciljanje se koristi relativno jednostavan uređaj TPD-2-49 s daljinomjerom. Sprava je stabilizirana u vertikalnoj ravnini, a u nju se ručno unose podaci o tipu projektila, temperaturi i vlažnostizraka i bočnom vjetru. Lijevo od topa je postavljen IC reflektor, koji omogućava promatranje i ciljanje noću, na daljinama do 800 m. Većina T-72s pronađena izvan bivšeg Sovjetskog Saveza nema laserski daljinomjer. T-72 namijenjeni izvozu imaju slabiji sustav upravljanja paljbom (SUP) i automatski punjač dok neki nemaju ni termoviziju.
Dodatno naoružanje čini mitraljez PKT kalibra 7,62 mm, za koji se u vozilu nosi 2000 metaka. Na kupoli zapovjednika je postavljen protu-avionski mitraljez 12,7 mm NSVT, s 300 metaka u borbenom kompletu.
Top se puni automatski, iz transportera s municijom smještenog na podu borbenog odjeljenja (ispod kupole). U automatskom punjaču se nalaze 22 dvodijelna projektila, a u tenku se nosi još 17 rezervnih. Brzina gađanja je 6 do 8 projektila u minuti, a moguće je i ručno punjenje topa kada brzina paljbe iznosi 1-2 projektila u minuti. Primjena automatskog punjača omogućila je da se broj članova posade smanji na tri i da se smanje dimenzije i masa vozila. Međutim, ratna iskustva su pokazala da je smještaj municije u automatskom punjaču ispod kupole ozbiljna mana tenka T-72, jer pogodak u bok vozila može aktivirati municiju, kada dolazi do eksplozije koja momentalno uništava tenk i kupolu odbacuje nekoliko metara od tijela vozila.
M-95 Degman - 3 generacija temelji se na tenk M-91 Vihor
Kuba
T-72 - oznaka koristi se za sve nepromijenjen T-72 glavni borbeni tenkovi u uslugu s Kuba [3]
T-72M1 - T-72 opremljen s kineskim radio uređajem umjesto sovjetskog i bolja zaštita protiv vlage i topline [3]
T-72M2 - T-72 sa čeličnom zaštitom u prednjem dijelu AA HMG [3]
Češka
T-72M4CZ
T-72M3 CZ - postavljena je termovizija za topnika i napravljene su manje izmjene - ova varijanta nije bila prihvaćena od strane Češke vojske u korist T-72M4CZ [2]
T-72M4 CZ - dodan je novi eksplozivno-reaktivni oklop, novi SUP (koristi se sutav sa talijanskog Ariete C-1), 1000 ks vodom hlađeni dizel motor i automatski prijenos sa 6 stupnjeva. Sa svim poboljšanjima masa tenka je narasla za 4 tone, Češka je do sad modernizirala oko 30 tenkova na ovaj standard. [2]
ShKH 2000 "Zuzana" (Zuzanne) - 155 mm (45 kalibra) verzija (prvi prototip koji je dovršen po ZTS u prosincu 1992.) i Dana 152 mm, samohodni top-haubica instaliran na izmijenjenu T-72M1 šasiju [2]
Bivša Istočna Njemačka
FAB 172M trening vozilo
T 72M - ti tenkovi su opremljeni gumenom zaštitom za podvozje, bacačem dimne zavjese "Tucha" i dodatnom 16 mm čeličnom zaštitom [4]
T 72M "Übergangsversion" - naziv za 23 tenka koji su kupljen od Poljske1986. godine. Imaju dodatni oklop
T 72(K) i T-72(K1) - zapovjedni tenk nastao na temelju T-72
BLP 72 - planirani nosač mosta koji je nakon nekoliko problema oko projekta otkazan [5]
FAB 172M ili FAP 172U - trening vozilo. Napravljena su samo tri primjerka
Bivša Čehoslovačka
T-72M (Ob'yekt 172M-E3) - ovaj model je građen pod dozvolom ZTS Martin. U Zapadnim izvorima često se naziva i T-72G. U kasnim 1980-ih tenk se proizvodio za čehoslovačku vojsku i za izvoz, te su bili opremljeni s nekoliko poboljšanja iz sovjetskog T-72A program, uključujući gumene zaštite za podvozje i 902B "Tucha" bacači dimne zavjese.
T-72M1 (Ob'yekt 172M-E5) - izvozna kopija sovjetskog T-72A tenka
VT-72 (BRAM-72) (Vyprošt’ovací Tank) - oklopno vozilo za popravak napravljeno na podvozju tenka T-72 [6]
VT-72B (BRAM-72B) - oklopno vozilo za popravak opremljeno hidrauličnom dizalicom i vitlom [2]
Gruzija
T-72 SIM-1 - novi Falcon zapovjedni i kontrolni sustav, GPS navigacijski sustav i nova termovizija
Indija
Ajeya MK2
Ajeya MK1 - indijska verzija T-72M. Paralelno sa kupnjom verzija T-72 tenka od SSSR-a, Indija je pokrenula domaći razvoj tenka T-72 nazvanog Ajeya. Napravljeno je oko 900 komada ovog tenka, a 1993. godine su modernizirani na T-72M1 standard. [2]
Ajeya MK2 - indijska verzija T-72M1 tenka. Zbog problema oko razvoja novog indijskog tenka Arjun, indija se odlučila na modernizaciju svojih 1500 T-72M1 tenkova na T-72M2 standard. Modernizacija je uključila ugrađivanje novog SUP-a sa termovizijom, eksplozivno-reaktivnog oklopa, navigacijskog sustava, bolji sustav radioveze i sustav aktivne zaštite koji očitava i ometa laserske zrake radi bolje zaštite od protuoklopnih vođenih raketa. Zbog dodatnog oklopa ugrađen je i snažniji dizel motor poljske proizvodnje snage 1000 ks. Dodan je i sustav aktivne zaštite koji očitava i ometa laserske zrake radi bolje zaštite od protuoklopnih vođenih raketa. [2]
Tank EX - na tijelo tenka T-72 postavljena je kupola sa Arjuna. Samo prototip
Irak
T-72 babilonski lav (Asad Babil) - kopija T-72 tenka. Napravljena je prema zamisli Saddama Husseina da Irak samostalno proizvodi vlastite tenkove nakon uvedenog embarga na uvoz oružja radi dovršenja Iračko-iranskog rata
Saddam - iračka verzija T-72M tenka koji je prilagođen lokalnim uvjetima u Iraku[2]
Poljska
PT-91WZT-3
T-72M (Ob'yekt 172M-E3) - ovaj model je građen pod licencom. Na Zapadu se T-72M često naziva T-72G zbog velikog izvoza na Bliski Istok. Ti tenkovi imaju gumenu zaštitu za podvozje i lansere dimne zavjese. Na kasnijim verzijama je postavljena sprijeda dodatna čelična ploča debljine 16 mm kao i kod T-72M
T-72M1 (Ob'yekt 172M-E5) - izvozna verzija T-72A koja je građena pod licencom u Poljskoj
Jaguar - kada je poljska 1978. počela proizvodnju T-72 tenka, već 1892. godine je pokrenut plan za modernizaciju tih tenkova koji se nazvao Jaguar. Ova modernizacija nikad nije provedena. [2]
T-72 "Wilk" - modernizirana verzija T-72 tenka. Umjesto sovjetskog SUP-a ugrađen je poljski ili čehoslovački koji je razvijen za tenk T-55AM "Meridia". Ugrađena je nova termovizija, senzor zračenja laserskih zraka i poljski eksplozivno-reaktivni oklop (ERA) Erawa-1 ili Erawa-2. Ovaj tenk bio je prethodnica razvoja PT-91 tenka
PT-91 "Twardy" - poljskitenk temeljen na tenku T-72M1
T-72M1Z - T-72M1 moderniziran na PT-91 standard
PZA Loara - protuzrakoplovni samohodni top, na tijelo T-72 tenka stavljena je kupola s protuzračnim topovima. [2]
PZA Loara-A - protuzrakoplovni samohodni top, na tijelo PT-91 tenka stavljena je kupola sa protuzračnim topovima. [2]
SJ-09 - poljsko trening vozilo bez kupole
WZT-3 - oklopno vozilo za popravke temeljen na T-72M tenku [2]
Rumunjska
TR-125 - rumunjska verzija T-72 sa dodatnim oklopom, novim prijenosom i jačim dizel motorom
Rusija, bivši SSSR
Poljski T-72M1 u muzejuPrijevoz Bjeloruskog T-72Finski T-72
T-72K - Zapovjedna verzija T-72 "Ural" s dodatnim R-130m radiom. Ima 10 metarsku teleskopsku antenu i R123M/R-173 dva radia. [9][2]
T-72 (Ob'yekt 172M-E, Ob'yekt 172M-E1) - Sovjetska izvozna verzija sa 125 mm D-81T glatkocijevnim topom sa 44 granate. Prodan je Iraku i Siriju, a rađen je i u Poljskoj u tvornici "Bumar-Łabędy".[9][8]
Ob'yekt 172-2M "Buffalo" - modernizacija T-72 tenka tijekom 1970-ih. Dodana je novi oklop, prednja ploča je nagnuta za 30 stupnjeva, strane tenka i podvozje je zaštićeno 100% čelikom. Povećana je snaga motora na 840 ks, dodani su bacači dimne zavjese i borbeni komplet je povećan na 45 granata. [9]
T-72 "Ural-1" (Ob'yekt 172M1) (1976)[7] - novi 2A46 glavni top, bolji oklop kupole [9]
T-72V - ("V" za vzryvnoi- eksplozivan) neslužbeni model kojim je opremljen eksplozivno-reaktivnom oklopom (ERA) Kontakt-1 koji je postavljen na kupolu i prednji dio tijela [2]
T-72 "Ural" - modernizacija. Većina T-72 "Ural" tenkova je modernizirano tijekom 1980-ih. Na desnu stranu kupole postavljen je reflektor, a na bokove tenka je postavljena guma. [2]
T-72A (Ob'yekt 176) (1979)[7] - ovo je unaprijeđena verzija T-72 "Ural" tenka. Njegove ofenzivne mogučnosti su jednake starijoj verziji, ali je zato poboljšana oklopna zaštita. Reflektor se nalazi na desnoj strani kupole, TPD-2-49 optički daljinomjer se zamijenio za TPD-K1 laserski daljinomjer. Na prednjoj strana kupole i tijela postavljen je novi višeslojni oklop. Poboljšan je i sustav upravljanja paljbom (SUP) i dodani su bacaći dimne zavjese. Zbog svih ovih dodataka težina tenka je malo porasla. [2][10][9][7]
T-72A obr.1979g - dodatnih 17 mm čelika visoke čvrstoće
T-72A obr.1984g - kasnija verzija sa zaštitom od radijacije
T-72AK (Ob'yekt 176K) - Zapovjedna verzija T-72A. U NATO-u postoje tri različit naziva za ovaj tenk koji označavaju T-72AK1, T-72AK2 i T-72AK3 kojima predstavlja zapovjednu verziju, verziju za zapovjedanje bataljunom i zapovjedanje pukovnijom [9][7][2]
T-72AV - ("V" for vzryvnoi - eksploziv) model sa eksplozivno-reaktivnim oklopom (ERA) Kontakt-1 [2]
T-72M (Ob'yekt 172M-E2, Ob'yekt 172M-E3, Ob'yekt 172M-E4) - izvozna verzija sa tanjim oklopom i lošijim SUP-om. Proizvodila se još i u Poljskoj i Čehoslovačkoj[11][2]
T-72MK (T-72M(K)) - Izvoza verzija T-72AK. Sve je isto kao i kod T-72AK, samo što je zbog opreme borbeni komplet smanjen sa 45 na 38 granata. [2]
T-72M1 (Ob'yekt 172M-E5, Ob'yekt 172M-E6) - sovjetska izvozna verzija sa tanjim oklopom. Također je građen u Poljskoj i Čehoslovačkoj[11]
T-72M1V - T-72M1 sa eksplozivno-reaktivnim oklopom Kontakt-1 [10]
T-72M1M (Ob'yekt 172M-E8) - Sovjetska izvozna verzija. T-72M1 moderniziran na T-72B standard [10]
T-72B (Ob'yekt 184) (NATO code: SMT M1988))[10][7] - znatno poboljšana verzija sa boljim sustavom za upravljenje paljbom (SUP), debljim oklopom (homogeni čelični oklop zamjenjen je višeslojnim oklopom) i snažnijim dizel V-84-1 motorom (840 ks).
T-72B - opremljen sa Kontakt-1 eksplozivo-reaktivnim oklopom (ERA). Često se naziva T-72BV[2]
T-72BK (Ob'yekt 184K) - zapovjedna verzija sa dodatnim antenama i radio sustavima [2][9]
T-72S "Shilden" (T-72M1M1 [8], Ob'yekt 172M-E8) - izvozna verzija tenka sa ERA oklopom koji je postavljen samo na prednju stranu i bez zaštite od radiacije
T-72B1 - opremljen eksplozivno-reaktivnim oklopom Kontakt-1 na prednjij strani kupole i tijela, sa osam bacača dimne zavjese na lijevoj strani kupole
T-72B1K (Ob'yekt 184K-1) - zapovjedna verzija T-72B1. [9]
T-72S1 "Shilden" (T-72M1M1 [8])) - sovjetska izvozna verzija T-72B1. Pojavila se 1993. godine. [2][10]
T-72B obr.1989g - T-72B opremljen Kontakt-5 eksplozivno-reaktivnim oklopom, kao i višeslojnm oklopom postavljenom na prednju i bočnu stranu kupole i prednju stranu tijela. Često ga zovu T-72BM ili T-72B(M) ali to nije točno. NATO oznaka: SMT M1990.[9][2]
T-72B obr.1990g - postavljen senzor za vjetar i ugrađen novi motor
T-90 (Ob'yekt 188[9]) - to je budući tenk koji je razvojem dogura iznad T-80 tenka. Zbog lošeg mišljenja o T-72 tenku u Čećeniji i Iraku gdeje se pokazao loš, promijenjen je naziv u T-90 kako bi se lakše prodao
T-72BM "Rogatka" obr.2006g (Ob'yekt 184M) - modernizirani T-72B koji je predstavljen 2006. godine. Ima napredniji SUP i "Relikt" eksplozivno-reaktivni oklop treće generacije koji je dvaput učikovitiji od "Kontakt-5" oklopa. Ugrađen je snažniji motor od 1000 ks.
BMO-T (Boyevaya Mashina Ognemyochikov) - oklopno vozilo za prijevoz tima sa bacačima plamena [2]
BMPT (Ob'yekt 199) - teško oklopno vozilo za potporu tenkovuma. Ima 30 mm automatski top i lanser za protuoklopnu raketu [2]
TOS-1 - samovozni bacač raketa. Topovi su postavljeni na tijelu tenka i imaju 30 cijevi. [2]
TZM-T - vozilo za punjenje raketnih cijevi TOS-1[2]
BREM-1M - oklopno vozilo za popravke napravljeno na tijelu tenka T-72. Ima hidrauličnu dizalicu koja može podići 12 tona i vitlo koje može izdržati 25 tona, a uz nadogradnju do 100 tona. [2]
IMR-2 (Inzhenernaya Mashina Razgrashdeniya) - borbeno inženjersko vozilo. Ima teleskopsku ruku nosivosti od 5 do 12 tona. N njega se može postavit čistač minskog polja. [2]
IMR-2M1 - pojednostavljen model bez čistaća minskog polja
IMR-2M2 - unaprijeđena verzija koja je prilagođena npr. u minskim područjima
IMR-2MA - najnovija verzija s večom kabinom i naoružan 12,7 mm strojnicama
MTU-72 (Ob'yekt 632) (Tankovyj Mostoukladchik) - pokretni most na temelju tenka T-72. Most kad se postavi ima ukupnu dužinu 20 metara i može izdržati teret do 50 tona. Širok je 3.3 metra i za postavljanje mu trebaju 3 minute. [2]
T-72AM "Banan" - ukrajinski modernizirani T-72A tenk sa eksplozivno-reaktivnim oklopom (ERA) Kontakt-1, ima dodane bacače dimne zavjese. Pogonjen je snažnijim 6TD-1 ili 6TD-2 dizel motorom (1250 ks). [2][10]
T-72AG - modernizirane verzije na T-80UT standard. Imaju eksplozivno-reaktivi oklop Kontakt-5, bolju termoviziju i jači 6TD-1 dizel motor (1250 ks)
T-72-120 - modernizirana verzija sa topom promjera 120 mm sa automatskim punjačem sposoban ispaljivati NATO granate
BMT-72 - ukrajinska nadogradnja T-72 tenka. Osnovana na tenku T-84. Glavna razlika je što je tenk postavljen na 7 kotača za gusjenice sa svake strane. [2]
Irak - 1000 T-72s, T-72Ms, T-72M1s, Babilonski lav i Saddam tenkovi bili su u službi Irak-a 1990. 375 T-72s, T-72Ms, T-72M1s, Babilonski lav i Saddam tenova bilo je u službi Iraka 2003. Samo 77 T-72M1 su ostali u službi 2007. u novoj Iračkoj vojsci, ostali su uništeni u ratu [18]
Poljska - 586 T-72M1 (2005. - 644, 2006. - 596) [20] i 135 T-72M1Z [21] (T-72M1 modernizirani na PT-91 standard) (98 PT-91 u službi) Plan za povlačenje T-72M1 tenkova iz službe do 2010.
Čehoslovačka - oko 1700 T-72/T-72M/T-72M1 je proizvedeno između 1981. i 1990. Čehoslovačka vojska imala je 815 T-72 tenkova 1991. godine. Svi su preneseni u novo nastale države
Istočna Njemačka - 35 T-72 (od SSSR-a), 219 T-72 (od Poljske i Čehoslovačke), 31 T-72M (od SSSR-a), 162 T-72M (od Poljske i Čehoslovačke) i 136 T-72M1. Svi preneseni u Njemačku [4]
Finska - oko 160-170 T-72M1s, od toga oko 70 T-72M1s (jedna tenkovska brigada) je kupljena od SSSR-a i dovedena u razmacima od 1984., 1985.-1988. i 1990. Ostalih 97 T-72M1s (uključujući i zapovjedne verzije T-72M1K i T-72M1K1) su kupljeni iz njemačkih zaliha 1992.-1994. Svi su povučeni iz službe i prodani Češkoj[30]
Izrael - Zarobio par Sirijskih T-72M1 tenkova, ali je nepoznato da li su korišteni u Izraelskoj vojsci. Jedan je darovan Yad la-Shiryon Muzeju.
JNA je od SSSR-a kupila manji broj T-72 tenkova, te je na temelju njih počela proizvodnju na vlastitom tenku, M-84 koji je bio kopija T-72 s boljom tehnikom (ciljanički sustav, elektronika, jači motor, poboljšani oklop itd.). Unatoč tome što je M-84 proizveden u više od 600 primjeraka, JNA (dobila oko 300) je ipak oformila nekoliko jedinica s tenkom T-72 i one su vidjele akciju tijekom ratova na području bivše Jugoslavije (uključujući i Domovinski rat).