Catedrala Maicii Domnului (în neerlandeză Onze-Lieve-Vrouwekathedraal (Antwerpen), iar în franceză Cathédrale Notre-Dame d'Anvers) este o catedrală romano-catolică din Anvers, Belgia. Construcția edificiului, astăzi sediu al Diecezei de Anvers, a început în 1352 și, deși primul stadiu al lucrării a fost completat în 1521, ea nu a fost niciodată terminată. Realizat în stil gotic, lăcașul de cult a fost proiectat de arhitecții Jan și Pieter Appelmans. În interior se găsește un număr semnificativ de lucrări ale pictorului baroc Peter Paul Rubens, dar pot fi admirate și picturi ale altor artiști, precum Otto van Veen, Jacob de Backer și Marten de Vos.
Catedrala din Anvers Catedrala Maicii Domnului din Anvers Onze-Lieve-Vrouwekathedraal (Antwerpen) | |
Informații generale | |
---|---|
Confesiune | Romano-catolic |
Hram | Fecioara Maria |
Jurisdicție religioasă | Dieceza romano-catolică de Anvers[*] ![]() |
Tip | Catedrală |
Țara | ![]() ![]() |
Localitate | Anvers |
Adresa | Groenplaats, districtul Anvers, Anvers, Belgia |
Coordonate | 51°13′13″N 4°24′01″E |
Date despre construcție | |
Stil arhitectonic | Exterior gotic brabantin; Interior baroc |
Arhitect | Jan și Pieter Appelmans |
Lungime | 120 m (lungime interioară) |
Lățime | 75 m (lățimea în pronaos) |
Înălțime turlă | 123 m |
Materiale | Piatră |
Capacitate | 25.000 |
Istoric | |
Data începerii | 1352 |
Data finalizării | 1521 |
Localizare | |
Patrimoniu mondial UNESCO | |
Țara | Belgia |
Unitate administrativă | Anvers, Arrondissement Antwerpen[*] ![]() |
Criterii | Cultural: (ii), (iv) |
Referință | 943-002 |
Anul | 1999 (Sesiunea a 23-a) |
Coordonate | 51°13′14″N 4°24′02″E |
* Lista Patrimonului Mondial ** Regiunile după clasificarea UNESCO | |
Prezență online | |
De Kathedraal | |
Modifică date / text ![]() |
Clopotnița catedralei este inclusă în capitolul Clopotnițe din Belgia și Franța în lista cu Locuri din Patrimoniul Mondial UNESCO.
Biserica actuală, terminată în 1521, după 170 de ani de construcție, înlocuiește o veche capelă romanică construită în secolul al X-lea în același loc, dedicată Fecioarei Maria, transformată în biserică romanică în 1124 cu ocazia fondării parohiei.[1] Din 1350 până în 1520 locuitorii din Anvers au ridicat cea mai mare biserică gotică din Țările de Jos[2] (la început avea 5 nave, dar a ajuns ulterior să aibă 7).
Împăratul Carol Quintul avea ambiția să construiască o biserică mult mai vastă. Proiectul, denumit nieuw werck, prevedea construirea unei biserici de trei ori mai mari decât edificiul existent și dotat cu cinci turnuri, dar incendiul din noaptea de 5 spre 6 octombrie 1533 a pus capăt acestui vis.
În 1559, cu ocazia înființării diecezei de Anvers, biserica a fost consacrată cu statutul de catedrală. A rămas catedrală din 1559 până în 1801, dată la care dieceza a fost suprimată prin concordatul din 1801 încheiat între Primul Imperiu Napoleonian și papa Pius al VII-lea.
Catedrala a fost jefuită și avariată la 19 august 1566, apoi din nou în 1581 de iconoclaști. În 1585, după ce orașul Anvers a fost cucerit de Alessandro Farnese, ea a fost redată cultului catolic și reamenajată parțial în stilul baroc, apoi neoclasic în secolul al XVIII-lea. A suferit de pe urma rechizițiilor impuse de revoluționarii veniți din Franța în 1794. Numeroase tablouri au fost transportate la Paris.
La restabilirea diecezei de Anvers (1961) și-a recuperat statutul de catedrală, iar la sfârșitul secolului al XX-lea a făcut obiectul unei mari restaurări pe baze științifice, mai întâi fațada de vest, apoi portalurile și turnul, înainte ca restauratorii să înceapă munca în interiorul monumentului (nava și corul, apoi capelele periferice (lucrări în curs).
Este o biserică gotică în formă de cruce latină, a cărei construcție a durat aproape două secole: din 1352 până în 1521. Catedrala este una din culmile artei gotice brabantine, dar reprezintă un tip particular al acestui stil. Astfel, nu se găsesc în navă coloanele cilindrice peste care să fie așezate capiteluri cu două rânduri de foi de varză ca la Bruxelles sau la Malines, ci mulți stâlpi complecși ale căror colonete se avântă ca într-un singur jet de la sol până la bolțile de ogive. În afară de aceasta, marile arcade situate între nava centrală și culoarele de trecere, sunt deosebit de largi, iar triforiul a fost abandonat. În locul acestuia se află o friză care este așezată deasupra nivelului marilor arcade.
În sfârșit, fațada occidentală (Westbau) cu trei portaluri și cele două turnuri ale sale, inspirată de catedrala din Bruxelles, este de stil francez, dar fără rozasă.
Giuvaerul catedralei este turnul său de nord, de stil gotic brabantin flamboaiant, care măsoară 123 de metri înălțime. O parte din mobilier și din picturile interioare sunt de stil neogotic. Numeroase pietre tombale / pietre de mormânt sunt inserate în pardoseala cu dale.
Catedrala din Anvers este prevăzută cu trei turnuri.
Turnul de nord, care măsoară circa 123 de metri înălțime, a fost finanțat de oraș. Remarcabil prin faptul că este ușor și elegant, constituie o frumoasă capodoperă a stilului gotic flamboaiant. Este cel mai înalt turn de la toate bisericile din Benelux.
Turnul de sud, care măsoară 65 m, era prevăzut să fie de aceeași înălțime și simetric în raport cu turnul de nord. Trebuia să fie finanțat de parohie. A rămas neterminat întrucât avea planuri pentru o biserică încă mai mare.[3] De altfel, niciunul din cele două turnuri nu a atins înălțimea prevăzută în planuri.
În 2010, orașul a organizat un concurs pentru imaginarea unui mod de terminare a turnului de sud [4] cu scopul „să se joace cu ideea de absență, să genereze interes.“ Concursul se baza pe ideea că „prin accentuarea lipsei, structura este pusă în valoare.“ Regulamentul concursului nu cerea, în mod obligatoriu, un proiect realizabil: producțiile primite constituiau cel mai adesea variații pe tema absenței acestui turn decât un veritabil proiect.
În sfârșit catedrala posedă un turn-lanternou cu trei etaje de ferestre, deasupra unui enorm bulb. Se înalță deasupra transeptului. Este destinat ameliorării iluminării vastului edificiu devenit întunecos la îndepărtarea de nava centrală și de cor, în raport cu golurile laterale.
Catedrala adăpostește câteva capodopere majore ale picturii flamande, între care 8 tablouri monumentale pictate de Peter Paul Rubens special pentru catedrală;
Aici se admiră și:
Din 5 iunie 2009, catedrala a primit și expune o serie de panouri care fuseseră înlăturate în timpul ocupației franceze de la începutul secolului al XIX-lea. Aceste opere fac parte din colecțiile Muzeului Regal de Artă din Anvers[5], din 1815.
Între 1682-1683, prelații i-au comandat lui Guillielmus Kerricx o nouă incintă în jurul «altarului dogarilor».[6] Această operă conține numeroase referințe la dogărit și la vin sau la struguri.
În 1798, în perioada dominației franceze, incinta a fost vândută la licitație și disperată în diferite elemente, cu o parte din mobilierul catedralei.
În 1991, cinci din reliefurile de marmură au fost răscumpărate în timpul unei vânzări la Christie's la Londra, dintre care 2 au fost cumpărate de provincia Anvers. Un al șaselea relief a fost cumpărat în 1996.
O devoțiune deosebită se practică în fața unei sculpturi numite Maica Domnului din Anvers (nuc policrom, datată din secolul al XVI-lea, înaltă de 1,80 de metri, care ar fi scăpat de faza iconoclastă din 1568. Este însoțită de o reprezentare a celor patru Evangheliști și este așezată astăzi deasupra unui glob terestru și a unei semiluni.
Două orgi ornează catedrala și serviciul divin:
Edificiul este vizitat de circa 320.000 de persoane în fiecare an. Întreținerea sa necesită 1.500.000 de euro pe an, în parte obținuți prin prețul plătit pentru vizitare.
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.