From Wikipedia, the free encyclopedia
Pienaiņu ģints jeb pienaines (Lactarius) ir lapiņu sēņu ģints, kas pieder bērzlapju dzimtai. Saskaņā ar Catalogue of Life, 2021. gada beigās tajā ietilpa 638 sugas,[1] no kurām Latvijā atrastas 55.[2] Latvijā un visā Eiropas ziemeļdaļā tās ir bieži sastopamas, vidēji lielas un savstarpēji atšķirīgas, kas padara tās viegli atpazīstamas mikologiem un sēņotājiem. To raksturīgās pazīmes parasti ir lapiņu ievainojumu vietās izdalošā piensula, irdenums, piestiprinātas lapiņas, plīvura un maksts trūkums uz kāta. Mikroskopiski ģintij ir raksturīgas ornamentētas sporas un sīkgraudains, vēlāk irdens mīkstums, kura sastāvā ir sferocistas — noapaļotas šūnas, kuras nosaka augļķermeņu trauslo konsistenci.[3] Tuvu radnieciskās bērzlapju (Russula) ģints pārstāvēm ir līdzīgas īpašības, bet, kad tām ir bojātas lapiņas, tās neizdala piensulu.
Pienaiņu ģints | |
---|---|
![]() Ģints tipiskās sugas — parastā vilnīša (Lactarius torminosus) jauni augļķermeņi. | |
Klasifikācija | |
Valsts | Sēnes (Fungi) |
Apakšvalsts | Dikarya |
Nodalījums | Bazīdijsēnes (Basidiomycota) |
Klase | Himēnijsēnes (Agaricomycetes) |
Rinda | Bērzlapju rinda (Russulales) |
Dzimta | Bērzlapju dzimta (Russulaceae) |
Ģints | Pienaiņu ģints (Lactarius) |
![]() |
Ģinti aprakstīja vācu mikologs Kristiāns Hendriks Persons 1797. gadā,[4] ar L. piperatus (piparu krimildi) kā ģints tipisko sugu. 2008. gadā no pienaiņu ģints izdalīja jaunu ģinti Lactifluus ar apmēram ceturtdaļu bijušo pienaiņu sugu, vairums no kurām parasti aug tropu joslā,[5][6][7] un kad piparu krimilde tika pārbīdīta uz to, 2011. gadā parastais vilnītis (L. torminosus) tika pieņemts kā jaunā tipiskā suga. Tāpat kā pārējā sēņu molekulārajā ģenētikā, klasifikācija nav nostabilizējusies un joprojām tiek pastāvīgi mainīta. Latvijas avoti Lactifluus sugas (t.i., dažas no krimildēm) vēl 2020. gadā turpināja pieskaitīt pienaiņu ģintij.[2]
2008. gada iedalījumā pienaines pēc ģenētiskās izcelsmes tika sadalītas 3 apakšģintīs — Piperites, Russularia, Plinthogalus, kas savukārt tika sadalītas sekcijās un apakšsekcijās.[6] Tomēr liela daļa sugu, īpaši Ziemeļamerikā, netika pētītas, tādēļ tās vēl nav iedalītas nevienā no apakšģintīm. Ticami, ka daļa no tām vēl ir neprecīzi noteiktas arī sugas līmenī.[8] Korejas 2019. gadā publicētā ģenētiskā pētījumā Piperites vietā tiek minēta apakšģints Lactarius un apgalvots, ka daudzas pienaines, kas Korejā identificētas kā Eiropas un Ziemeļamerikas sugu pārstāves, patiesībā ir Āzijai endēmas sugas un pienaiņu sugām raksturīgs reģionālums.[9]
Latīņu nosaukums "Lactarius" ir cēlies no latīņu valodas vārda lac (piens). Latviešu valodā daļu pienaiņu sugu — parasti masīvākās — dēvē par krimildēm, arī daudzām citām pienaiņu sugām ir savi vēsturiski izveidojušies nosaukumi, kuros netiek lietots pienaines apzīmējums.
Dažādi autori pienaiņu ģintī, balstoties uz ģenētiskiem pētījumiem, iekļauj vai neiekļauj sugas no ģintīm Pleurogala, Arcangeliella, Gastrolactarius un Zelleromyces.[10] Šo ģinšu sēnēm ir lielas ārējā izskata atšķirības no tradicionālajām pienainēm.
Pienainēs atrodas piensulas ("laktiferozās") hifas, kuras ir bagātīgi sazarotas un, atšķirībā no radnieciskajām bērzlapēm, sasniedz himēniju.[3] Šī tradicionālā atšķirība starp pienaiņu un bērzlapju ģintīm tomēr ir mazāk redzama dažām tropu sugām, kuras atrodas starpstāvoklī.[15] Visai bērzlapju dzimtai raksturīgais sferocistu radītais irdenums un trauslums pienainēs ir vājāks nekā bērzlapēs. Daļai pienaiņu uz cepurītes un kātiņa atrodas sīkas bedrītes ("skrobikulas"), kādu nav bērzlapēm.[16]
Pienaines kopumā ir sastopamas visos kontinentos, ieskaitot Antarktīdu,[17] tomēr to parastais reģions ir ziemeļu puslodes mērenā josla.
Latvijā atrasto sugu nosaukumi norādīti pēc LMB 2002. gada saraksta[18] ar dažiem Latvijas mikologu 2020. gada labojumiem,[2] kas satur ap 60 sugu.
Latīniskie nosaukumi | Latviskie nosaukumi |
---|---|
Lactarius acerrimus | Sīvā pienaine |
Lactarius acris | Kodīgā pienaine |
Lactarius aquizonatus | Ūdensjoslu pienaine |
Lactarius aspideus | Vītolu pienaine |
Lactarius aurantiacus, Lactarius mitissimus |
Maigā pienaine, Oranžā pienaine |
Lactarius azonites | Bezjoslu pienaine |
Lactarius bertillonii | Baltā krimilde |
Lactarius blennius | Dižskābaržu pienaine |
Lactarius camphoratus | Kampara pienaine |
Lactarius citriolens | Skropstainā pienaine |
Lactarius controversus | Apšu pienaine |
Lactarius deliciosus | Priežu rudmiese |
Lactarius deterrimus | Egļu rudmiese |
Lactarius flexuosus | Pelēkā pienaine |
Lactarius fuliginosus | Sodrējainā pienaine |
Lactarius fulvissimus | Oranžbrūnā pienaine |
Lactarius glutinopallens, Lactarius albocarneus |
Pelēkbālganā pienaine |
Lactarius glyciosmus | Smaržīgā pienaine |
Lactarius helvus | Sarkandzeltaine |
Lactarius hepaticus | Aknu pienaine |
Lactarius hortensis, Lactarius pyrogalus |
Dedzinošā pienaine |
Lactarius hysignus | Cūku pienaine |
Lactarius lacunarum | Lāmu pienaine |
Lactarius lignyotus | Koksnes pienaine |
Lactarius lilacinus | Ceriņu pienaine |
Lactarius mammosus | Cigoriņu pienaine |
Lactarius musteus | Sila pienaine |
Lactarius necator, Lactarius turpis |
Cūcene |
Lactarius obscuratus | Alkšņu pienaine |
Latīniskie nosaukumi | Latviskie nosaukumi |
---|---|
Lactarius omphaliaformis | Kausa pienaine |
Lactarius pallidus | Bālā pienaine |
Lactarius pergamenus, Lactarius glaucescens, Lactifluus glaucescens |
Sīvā krimilde |
Lactarius picinus | Egļu pienaine |
Lactarius piperatus, Lactifluus piperatus |
Piparu krimilde |
Lactarius porninsis | Lapegļu pienaine |
Lactarius pubescens | Bālais vilnītis |
Lactarius quietus | Ozolu pienaine |
Lactarius repraesentaneus | Meduszvīņu krimilde |
Lactarius resimus | Saldūksne |
Lactarius rufus | Alksnene |
Lactarius scoticus | Skotijas pienaine |
Lactarius scrobiculatus | Eglene |
Lactarius semisanguifluus | Iesarkanā rudmiese |
Lactarius serifluus | Seruma pienaine |
Lactarius spinosulus | Zvīņainā pienaine |
Lactarius subdulcis | Saldenā pienaine |
Lactarius theiogalus, Lactarius tabidus |
Purva pienaine |
Lactarius torminosus | Parastais vilnītis |
Lactarius trivialis | Parastā pienaine |
Lactarius umbrinus | Brūnganā pienaine |
Lactarius utilis | Iedzeltenā pienaine |
Lactarius uvidus | Slapjā pienaine |
Lactarius vellereus, Lactifluus vellereus |
Samtainā krimilde |
Lactarius vietus | Vīstošā pienaine |
Lactarius violascens | Violetā pienaine |
Lactarius volemus, Lactifluus volemus |
Saldā krimilde |
Lactarius zonarius | Joslainā pienaine |
Pienaines ir ar koku saknēm mikorizu veidojošas sēnes.
Vairums pienaiņu ir ēdamas, tomēr lielāko daļu no tām nepieciešams iepriekš novārīt, iesālīt vai ilgstoši mērcēt, jo liela daļa no pienainēm ir ar sīvu piensulu un lietojamas tikai pēc rūpīgas apstrādes; viņu sīvums bez neitralizācijas kairina gremošanas traktu un gļotādas tiktāl, ka izsauc saindēšanai līdzīgus simptomus, kā vemšanu, tādēļ daži avoti nodēvē tās par indīgām, tostarp Ziemeļeiropā populāro alksneni.[19][20]
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.