From Wikipedia, the free encyclopedia
Alksnene jeb Parastā alksnene (Lactarius rufus) ir Latvijā ļoti bieža pienaiņu ģints vidēja lieluma sēne, kuras augļķermeņi pēc apstrādes ir ēdami.
Alksnene Lactarius rufus (Scop.) Fr. | |
---|---|
![]() | |
Klasifikācija | |
Valsts | Sēnes (Fungi) |
Apakšvalsts | Augstākās sēnes (Dikarya) |
Nodalījums | Bazīdijsēnes (Basidiomycota) |
Klase | Himēnijsēnes (Agaricomycetes) |
Rinda | Bērzlapju rinda (Russulales) |
Dzimta | Bērzlapju dzimta (Russulaceae) |
Ģints | Pienaiņu ģints (Lactarius) |
Suga | Parastā alksnene (L. rufus) |
![]() |
Sugu pirmais aprakstīja Austrijas impērijas mediķis un botānikas amatieris Džovanni Skopoli 1772. gadā kā Agaricus rufus, vēlāk sugu pienaiņu ģintī kā Lactarius rufus iekļāva Eliass Frīss. Atšķirībā no gandrīz visām citām sēņu sugām, alksneņu klasifikācija radījusi maz strīdu, lai gan daži sinonīmi ir parādījušies, to skaitā:
Nosaukuma epitets rufus veidots no latīņu valodas vārda "ruds", vadoties no sēnes krāsas.
Suga plaši izplatīta Ziemeļu puslodes mērenajos un vēsajos reģionos, retāk Arktikā (Špicbergenā) un subtropos, ievesta arī Jaunzēlandē.[7] Veido mikorizu ar priedēm, kopā ar tām aug vietās ar ļoti dažādu mitrumu.[2] Bieži 10—15 gadus vecu priežu jaunaudzēs.[8] Ārzemju avoti piemin augšanu arī zem eglēm un retos gadījumos zem bērziem. Parasti skābās augsnēs, gaišos mežos.[4] Latvijā parastais augšanas periods — no jūlija līdz novembrim. Parasti izkliedētās grupās.[9]
Visas sarkanbrūnās pienaines ir diezgan līdzīgas alksnenēm.[10] To skaitā sarkandzeltaine, kuras cepurīte ir gaišāka un bez sarkanīgās nokrāsas, piensulas gandrīz nav un raksturīga spēcīga kumarīna smarža,[2] un saldenā pienaine, kura ir mazāka un aug zem Latvijā retajiem dižskābaržiem.[4] Aknu pienainei ar aknu krāsas cepurīti piensula žūstot dzeltē, kampara pienaine atšķiras ar sakrokotu cepurītes malu, tumšākām lapiņām un jūtamu kampara smaržu.[10] Vācot vidējā lieluma pienaiņu sugas sālīšanai, sēņotāji bieži pat necenšas tās savā starpā atšķirt, jo to garša un barības vērtība pēc sālīšanas ir apmēram līdzīga.[11] Reizēm citām pienainēm neatšķiršanas dēļ tiek lietoti tādi apzīmējumi kā "violetās alksnenes", "gaišās alksnenes" utt.[12] Pamanāmākās alksnenes atšķirības ir parasti, bet ne vienmēr esošais smailais pauguriņš centrā, un sīvā piensula.[13]
Sīvās garšas dēļ novārāma.[8] Iesaka lietot sālīšanai un marinēšanai.[2][14] Lielākos daudzumos savāktas alksnenes pēc vismaz 25 minūšu novārīšanas bieži vēl divas dienas mērcē sālsūdenī,[9] daži avoti uzskata šos procesus pirms sālīšanas par savstarpēji aizvietojamiem.[15]
PSRS laikos alksnenes tika iepirktas valsts sēņu savākšanas punktos pārtikas ražošanai, lai gan vidējā iepirkuma cena (1970. gadu sākumā 0,45 rubļi kilogramā) bija divreiz zemāka nekā augstvērtīgākajām un retākajām pienainēm — krimildēm un rudmiesēm.[16] Pateicoties savākšanas salīdzinošajam vieglumam, kā arī jauna un vidēja vecuma alksneņu izturībai pret fizisku iedarbību grozā, pret kāpuru bojājumiem un spējai lēni bojāties pēc nogriešanas, kas ļauj tās atstāt ledusskapī uz nākamo dienu, alksnenes tiek plaši lietotas.[12]
Piensulas sīvuma dēļ daudzās Rietumvalstīs, kurās nav pieņemta šāda sēņu ilgstoša sagatavošana, alksnenes un daudzas citas pienaines ar sīvu sulu tiek uzskatītas par indīgām,[10] neēdamām[4] vai mazvērtīgām, gan parasti norādot, ka sagatavošana, kāda pieņemta Ziemeļvalstīs un Austrumeiropā, padara sēni par ne tikai ēdamu, bet arī populāru.[10] Bez tam, ir iespējams, ka angļvalodīgā mikoloģiskā literatūra, kura bāzējas uz ASV sastopamajām sugām un varietātēm, nepareizi identificē šo sugu un Ziemeļamerikas īpatņi patiesībā pārstāv citu sugu.[17] Reizēm to Rietumos žāvētu lieto pulverveidā par garšas sēni.[4] ANO Pārtikas un lauksaimniecības organizācija ieskaita šo sugu ēdamajās sēnēs.[18]
Alksnenes ir viena no pienaiņu sugām, kuras cieš no parazītiskās sēnītes Hypomyces lateritius. Šajos gadījumos vispirms lapiņu vietā attīstās balts micēlija pārklājs, bet vēlāk tas noklāj visu augļķermeni. Šādas sēnes uzskata par neēdamām,[19] lai gan agrāk citas šī mikoparazīta bojātas sēnes tika tirgotas Eiropas tirgos.[20]
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.