From Wikipedia, the free encyclopedia
![]() | Šī ir dalībnieka Maranello Prime smilšu kaste. Smilšu kaste ir dalībnieka lapu apakšlapa, kurā var tikt veikti dažādi eksperimenti. Šis nav enciklopēdijas raksts. Izveido pats savu smilšu kasti šeit. Raksta veidošanas procesā var noderēt lapas: "Raksta izveidošana", "Rakstu vednis", "Vikipēdijas palīdzība". |
Ukrainas bruņoto spēku iebrukums Krievijai piederošajā Kurskas apgabalā sākās naktī no 2024. gada 5. uz 6. augustu, kur tiem pēc vairākām sadursmēm ar Krievijas bruņoto spēku karavīriem izdevās nostiprināties pierobežas zonā.[1] ASV Valsts departamenta pārtāvji norādīja, ka Ukraina nebija brīdinājusi sabiedrotos par gaidāmo uzbrukumu Krievijai, taču uzsvēra, ka tās rīcība nebija pretrunā ar Vašingtonas politiku.[1]
Pirmajās divās karadarbības dienās militārie blogeri ziņoja, ka Ukrainas bruņotajiem spēkiem Kurskas apgabalā bija izdevies ieiet aptuveni 10 līdz 15 kilometru dziļumā frontē, kas stiepās aptuveni 10 kilometru platumā, ieņemot vairākas apdzīvotas vietas, kā arī piespiežot vietējās varas iestādes izsludināt ārkārtas stāvokli un no karadarbības zonas evakuēt civiliedzīvotājus.[1]
Līdz 2024. gada 20. augustam Ukrainas bruņoto spēku kontrolē Kurskas apgabalā atradās aptuveni 1250 km² plaša teritorija ar vismaz 92 apdzīvotām vietām.[2]
Tāpat 2023. gada 6. augustā, neilgi pirms pusnakts, Valsts ugunsdzēsības un glābšanas dienests saņēma informāciju, ka Melnezerā zem ūdens ir pazudis vīrietis, kurš piekrastē ir atpūties kopā ar draugiem un iespējams, bijis arī alkohola reibumā. Glābšanas darbu rezultātā ūdenslīdējiem vīrieša mirstīgās atliekas izdevās uziet tikai nakošajā rītā.[3]
2021. gadā Kalifornijas iekšzemes kopprodukts (IKP) veidoja 3,4 triljonus ASV dolārus, kas bija augstākais no visiem ASV štatiem. Jā tā būtu neatkarīga valsts, Kalifornija pēc IKP ierindotos piektajā vietā pasaulē, apsteidzot Lielbritāniju un atpaliekot tikai no ASV, Ķīnas, Japānas un Vācijas.[4] Pie tam Bloomberg analītiķi prognozē, ka Kalifornija tuvākajā laikā varētu apsteigt Vāciju un pacelties uz ceturto vietu, ņemot vērā Vācijas ekonomisko lejupslīdi saistībā ar Krievijas iebrukumu Ukrainā.
Tukuma 3. pamatskola | |
---|---|
Atrašanās vieta | |
Lielā iela 18, Tukums, ![]() | |
Informācija | |
Skolas tips | pamatskola |
Dibināta | 1952 |
Direktors | Zane Selivanoviča |
Pedagoģisko darbinieku skaits | 28 (2022./2023. m.g.) |
Skolēnu skaits | 209 (2022./2023. m.g.) |
Valodas | latviešu |
Mājaslapa |
www |
Dioksīns ir indīga viela, kam piemīt spēcīga teratogēna, mutagēna un kancerogēna iedarbība, kā galvenais avots ir rūpniecība — hlorētu savienojumu ražošana, metalurģija, papīra balināšana un atkritumu dedzināšana.[5][6]
Muskete (franču: mousquette) ir no stobra gala pielādējams šaujamierocis, kas darbojas uz šaujampulvera mehānisma. Karavīri, kas no 16. līdz 19. gadsimtam bija apbruņoti ar šāda veida šaujamieročiem, tika dēvēti par musketieriem.
Gladiuss (latīņu: gladius) ir vārds, kas tulkojumā no latīņu valodas nozīmē "zobens" (visa veida — gan īss, gan garš), taču vēsturiski šaurākā izpratnē ar to parasti saprot specifiski īsu darinātu zobenu, kas aktīvi tika izmantots Senajā Romā.[7] Paralēli šķēpam (pilum) un vairogam (scutum) tas sastādīja daļu no romiešu karaspēka pamataprīkojuma vēlajā republikas un agrajā impērijas periodā.[8]
Romiešu autoru atstātie darbi norāda, ka gladiuss visticamāk tika aizgūts no ķeltu ciltīm, kas senajos laikos apdzīvoja Pireneju pussalu mūsdienu Spānijas teritorijā.[9] Kartāgas armija labprāt algoja ķeltu karotājus, kas līdzās citām bruņotām vienībām 3. gadsimtā p.m.ē. piedalījās pirmajos divos pūniešu karos pret Romu.[10] Ne velti rakstiskajos vēstures avotos tas tiek devēts par "spāņu zobenu" (gladius Hispaniensis).[9]
Arheoloģiskie izrakumi apliecina faktu, ka ķeltu ciltis Spānijas teritorijā izmantoja īsus zobenus, taču tie arī parāda, ka no bronzas darināti īsi zobeni jau bija pazīstami Halštates kultūrā 1. tūkstošgadē p.m.ē., no kuras vēlāk, iespējams, atdalījās ķelti un kas laika posmā no aptuveni 1200. līdz 450. gadam p.m.ē. apdzīvoja Viduseiropu.[11][12]
Senās Romas karaspēks gladiusu sāka izmantot pēc pūniešu kariem, kad, sākot ar 2. gadsimtu p.m.ē., tas pakāpeniski kļuva par galveno zobenu leģionāru bruņojumā.[10] Tomēr ne visi karavīri bija aprīkoti ar gladiusu — jātnieku vienības deva priekšroku garāka veida zobenam (spatha), kas mūsu ēras 3. gadsimtā pamazām aizstāja gladiusu arī kājnieku rindās.[10]
Vizuālās liecības no romiešu atstātajām mozaīkām, sienu zīmējumiem un kapakmeņu skulptūrām norāda, ka gladiuss tika turēts zobenam paredzētā makstī, kas leģionāriem atradās labajā pusē, bet centurioniem un citiem komandieriem — kreisajā pusē.[10]
Sarkanais punduris ir mazākā iespējamā galvenās secības zvaigzne, kuras iekšienē norisinās kodolsintēzes process. Zvaigžņu klasifikācijā tās pieder pie M spektra klases, kas nozīmē, ka savu relatīvi nelielo izmēru dēļ ir samērā blāvas un vēsas, taču ar ievērojami lielāku mūža ciklu apveltītas pundurzvaigznes.
Red dwarf stars have masses from about 0.08 to 0.6 times that of the Sun. (Objects smaller than red dwarf stars are called brown dwarfs and do not shine through the thermonuclear fusion of hydrogen.)
Magņitnajas kalns (krievu: Магнитная) ir paugurs, kas atrodas Dienvidurālu austrumu nogāzē, Krievijas Čeļabinskas apgabalā, netālu no Magņitogorskas. Kalna augstums ir 610 m, kuru veido granīti, profirīti, marmori, kā arī dzelzs rūdas atradnes.
Senās Romas kavalērija jeb romiešu kavalērija (latīņu: equites Romani) bija apbruņotas jātnieku vienības, kas paralēli kājniekiem veidoja daļu no kopējās Senās Romas armijas.[10]
Kopā ar kājniekiem un jūras floti kavalērija jeb zirgu mugurā karojošas jātnieku vienības veidoja daļu no Senās Romas armijas.
![]() |
Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: Senās Romas kavalērija |
![]() | ||||
---|---|---|---|---|
Migrantu krīzes galvenie ceļu virzieni, no kurienes tie nonāk Baltkrievijā, lai pēc tam dotos uz Eiropas Savienības robežu. | ||||
Apraksts | ||||
Datums: | 2021. gada 7. jūlijs – šobrīd | |||
Vieta: | Baltkrievija, Latvija, Lietuva un Polija | |||
Cēlonis: | Eiropas Savienības ekonomiskās sankcijas pret Baltkrieviju pēc 2020. gada Baltkrievijas prezidenta vēlēšanām un Baltkrievijas iedzīvotāju protestiem 2020. un 2021. gadā | |||
Iesaistītās puses | ||||
![]() | ![]() ![]() ![]() | |||
• Apzināti iedrošina migrantus no Tuvajime Austrumiem ieceļot Baltkrievijā, lai pēc tam mudinātu tos caur valsts rietumu robežu migrēt Eiropas Savienībā. | • Nostiprina savas austrumu robežas ar Baltkrieviju, lai tādejādi nepieļautu nelegālo migrantu plūsmu savu valstu teritorijās. • Apvaino Baltkrieviju apzināta hibrīdkara īstenošanā pret Eiropas Savienību, lai tādejādi atriebtos par tās uzliktajām ekonomiskajām sankcijām pret Aleksandra Lukošenko režīmu. | |||
Zaudējumi | ||||
2021. gada migrantu krīze pie Baltkrievijas robežas ir saspīlēts notikums uz Baltkrievijas un vairāku Eiropas Savienības dalībvalstu (Latvijas, Lietuvas un Polijas) robežām, kuras ietvaros galvenokārt neskaitāmi imigranti no Tuvajiem Austrumiem, mēģinot izbēgt no nabadzības vai kara apstākļiem savā valstī, cenšas nelegāli caur Baltkrievijas teritoriju nokļūt Eiropas Savienībā, tādejādi apdraudot ne tikai Baltijas reģiona, bet arī visas Eiropas Savienības ārējo drošību.
Kredītsaistībām ir salīdzinoši liela ietekme uz pašnāvību mēģinājumiem viscaur pasaulē, kur, piemēram, Anglijā gandrīz katru gadu vairāk kā 100 000 cilvēku mēģina izdarīt pašnāvību parādu dēļ.[13] Arī Latvijā ir konstatēti pašnāvību gadījumi, kas ir saistīti ar nespēju apmaksāt ātros kredītus.[14]
2021. gada 4. augustā Gobzems kopā ar vairākiem simtiem brīvprātīgu dalībnieku Rīgas centrā piedalījās nesankcionētā protesta akcijā, kas bija vērsta pret "obligātu vakcināciju", kurā tika pausta neapmierinātība ar Saeimā konceptuāli atbalstīto likumprojektu par tiesībām atlaist darbiniekus bez Covid-19 sertifikāta. Vēlāk par šādu darbību no Valsts policijas puses pret Gobzemu tika uzsākts administratīvā pārkāpuma process.[15]
Kredītvēsture ir personas finansiālo saistību pārskats, kurā tiek uzskaitītas gan esošās, gan jau izpildītās finansiālās saistības, kas tādējādi ļauj noteikt arī attiecīgās personas kredītreitingu.[16]
Markomāņu kari (latīņu: bellum Marcomannicum) jeb Ģermāņu–sarmatu kari (bellum Germanicum et Sarmaticum) bija trīs dažādi bruņoti konflikti starp Romas impēriju un vairākām ģermāņu un sarmatu ciltīm laika posmā no 166. līdz 180. gadam, kas galvenokārt norisinājās Romas impērijas ziemeļu pierobežā gar Donavas upi un tās saistošajām provincēm.[17]
Markomāņu kari bija lielākais un nozīmīgākais bruņotais konflikts Romas impērijas vēsturē, kuru galvenie izraisītāji bija vairākas ģermāņu un sarmatu ciltis kā markomāņi, kvadi un jazigi.[17] Karadarbība galvenokārt norisinājās Panonijas un Norikas provinču teritorijās, kā arī imperatora Marka Aurēlija valdīšanas posmā, kuras laikā tika sarakstīts viņa filozofiskais traktāts "Meditācijas".
Eiropas aizvēsture aptver vissenāko laika periodu Eiropas vēsturē par kuru nepastāv nekādas rakstiskās liecības un kuras pētīšana galvenokārt norisinās caur arheoloģiskajiem izrakumiem. Tā sevī ietver laika periodu kopš Eiropas teritorijā parādījās pirmie hominīnu akmens darbarīki līdz rakstības ieviešanas brīdim dzelzs laikmeta beigās.
Līdzīgi kā citviet pasaulē Eiropas aizvēsture tiek iedalīta trīs daļās — akmens laikmetā, bronzas laikmetā un dzelzs laikmetā, kas paralēli citu kontinentu aizvēsturiskajiem posmiem veido daļu no kopējās cilvēces aizvēstures.
Itālijas aizvēsture aptver vissenāko laika periodu Itālijas vēsturē par kuru nepastāv nekādas rakstiskās liecības un kuras pētīšana galvenokārt norisinās caur arheoloģiskajiem izrakumiem. Tā sevī ietver laika periodu kopš Itālijas teritorijā parādījās pirmie hominīnu akmens darbarīki līdz rakstības ieviešanas brīdim dzelzs laikmeta beigās.
Līdzīgi kā citviet pasaulē Itālijas aizvēsture tiek iedalīta trīs daļās — akmens laikmetā, bronzas laikmetā un dzelzs laikmetā, kas paralēli citu Eiropas valstu aizvēsturiskajiem posmiem veido daļu no kopējās Eiropas aizvēstures.
Līdzīgi kā Senajā Grieķijā, arī etrusku civilizācija un tās apdzīvotā teritorija sastāvēja no vairākām neatkarīgām pilsētvalstīm, kuras savā starpā vienoja kopīgā kultūra un tirdzniecība.[18]
Ne visas etrusku pilsētas bija vienādā lielumā.[19]
Arheoloģiskie pētījumi rāda, ka sākotnējās Etrūrijas apmetnes izplatījušās mūsdienu Toskānas piejūras zemienēs ap 9. gadsimta p.m.ē. beigām.[nepieciešama atsauce] Ap 6. gadsimtu p.m.ē. jau bija izveidojušās spēcīgas Etrūrijas pilsētas — Tarkvīnija (Tarquinii), Veija (Veii) u.c., kuras pārvaldīja vietējie aristokrāti un, kuras izveidoja divpadsmit pilsētu konfederāciju.[nepieciešama atsauce] Etruski savu ietekmi pakāpeniski izplatīja pa visu Po upes ieleju līdz Adrijas jūrai, kur vēlāk tika dibinātas tādas pilsētas kā Adrija un Spina.[20] Arī Roma savas attīstības sākumā uz kādu laika posmu nonāca etrusku kontrolē 6. gadsimtā p.m.ē.[20]
Atšķirībā no senajiem grieķiem un feniķiešiem etruski nebija īpaši aktīvi koloniju (jaunu pilsētvalstu) veidotāji Vidusjūras reģionā.[21]
No vēsturiskā viedokļa nodokļi ir tikuši ieviesti un maksāti jau kopš pirmo civilizāciju parādīšanās senajos laikos, kur norēķināšanās veids parasti sevī ietvēra samaksu darbaspēka, graudu, kā arī vēlāk monetārā formā.[22] Vēstures avoti norāda, ka dažādi nodokļi un to nomaksāšanas veidi tika ieviesti jau Senajā Divupē, Senajā Ēģiptē, Senajā Ķīnā, Senajā Grieķijā un Senajā Romā.[22]
Amerikas Savienoto Valstu Neatkarības kara (1775.–1783.) viens no galvenajiem cēloņiem bija pārlieku lielie nodokļi, ko Britu impērija uzlika savām Trīspadmsit kolonijām, lai tādejādi palīdzētu segt tās militāros izdevumus citviet pasaulē.[23]
Sabiedriskais sektors jeb publiskais sektors (saukts arī par valsts sektoru) ir tā tautsaimniecības daļa, kurā ietilpst visa veida valsts un pašvaldības struktūras un to pārziņā esošās komercsabiedrības.
kā arī tās komercsabiedrības, kurās vismaz 50% un vairāk kapitāldaļu pieder valstij vai pašvaldībai.
Tā kā Saule ir galvenās secības zvaigzne, tās kodolā ik sekundi kodolsintēzes procesa rezultātā ūdeņradis tiek pārvērsts hēlijā, kur līdzšinējie aprēķini norāda, ka reizi miljards gados tā kļūst par aptuveni 10% lielāka un spožāka.[24] Šī iemesla dēļ tiek paredzēts, ka tuvāko miljardu gadu laikā Saule pakāpeniski pārvērtīsies par sarkano milzi, kas savu attīstības maksimumu sasniegs pēc 7,6 miljardiem gadu, kad tās kopējais spožums būs teju 3000 reizes lielāks nekā šobrīd un virsma izpletīsies par 20% tālāk nekā esošā Zemes orbīta, sasniedzot 1,2 astronomisko vienību (AU) atzīmi un iznīcinot savā ceļā tādas planētas kā Merkuru, Venēru un, iespējams, arī Zemi.[25]
Zinātniskās misijas ilgums varētu būt mērāms no 5 līdz 10 gadiem, kuras laikā ir paredzēts īstenot 4 būtiskus mērķus:[26]
Romas impērijas pirmā imperatora Oktaviāna Augusta valdīšanas laikā tika izveidota pastāvīga un profesionāla armija, kas kopā ar palīgvienībām un jūras floti mūsu ēras 1. gadsimta sākumā veidoja ap 250 000 vīru lielu karaspēku.
Vēsturiski seksisms mūsdienu izpratnē ir pastāvējis gandrīz katrā sabiedrībā kopš agrārās revolūcijas sākuma, kad, attīstoties lauksaimniecībai un izveidojoties pirmajām civilizācijām, vīriešu kārtas pārstāvji pakāpeniski ieguva lielākas priekšrocības attiecībā pret sievietēm.[27] Tā, piemēram, daudzās seno laiku sabiedrībās sievietes bija pielīdzināmas vīrieša īpašumam, kuras dzīvi lielākoties noteica tēvs, vīrs vai brālis.[27]
Hammurapi likumi, kas tika izstrādāti ap 18. gs. p.m.ē, parāda dzimumu nevienlīdzības ainu, kāda no tiesiskā aspekta pastāvēja Senajā Divupē, kur par vienkāršas sievietes slepkavību varmākai bija jāsamaksā 30 sudraba šekeļi, iekams par vīrieša slepkavību — 60 sudraba šekeļi.[28]
Senajā Grieķijā 5. gs. p.m.ē., nostiprinoties tiešās demokrātijas principiem, sievietes turpināja izjust diskrimināciju — tās nevarēja piedalīties tautas sapulcē, vēlēt vai kļūt par tiesnesi, tām bija liegta pienācīga izglītība, kā arī nebija tiesību tirgoties un piedalīties filozofiskos disputos.[29]
Viduslaikos sievietes lomu sabiedrībā galvenokārt noteica Baznīca un aristokrātija.[10]
2022. gada februāra beigās Apšuciemā ieradās vairākas ukraiņu ģimenes, kas Ukrainas kara rezultātā bija spiestas doties bēgļu gaitās.[30]
Latvijas lielāko apdzīvoto vietu uzskaitījums
Nr. | Nosaukums | Statuss | Iedzīvotāju skaits 2020. gadā | Pieaugums/ kritums kopš 2019. gada |
---|---|---|---|---|
1. | Rīga | Republikas pilsēta | 627 487 | ▼ 5127 (0,82%) |
2. | Daugavpils | Republikas pilsēta | 82 046 | ▼ 558 (0,68%) |
3. | Liepāja | Republikas pilsēta | 68 535 | ▼ 410 (0,6%) |
4. | Jelgava | Republikas pilsēta | 56 062 | ▲ 90 (0,16%) |
5. | Jūrmala | Republikas pilsēta | 49 687 | ▲ 362 (0,73%) |
6. | Ventspils | Republikas pilsēta | 33 906 | ▼ 471 (1,39%) |
7. | Rēzekne | Republikas pilsēta | 27 613 | ▼ 207 (0,75%) |
8. | Ogre | pilsēta | 23 273 | ▲ 41 (0,18%) |
9. | Valmiera | Republikas pilsēta | 23 050 | ▼ 75 (0,33%) |
10. | Jēkabpils | Republikas pilsēta | 21 928 | ▼ 148 (0,67%) |
11. | Salaspils | pilsēta | 17 977 | ▼ 34 (0,19%) |
12. | Tukums | pilsēta | 16 896 | ▼ 103 (0,61%) |
13. | Mārupe | lielciems | 16 033 |
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.