From Wikipedia, the free encyclopedia
Invazinė rūšis – faunos ar floros rūšis, sparčiai plintanti už savo natūralaus arealo ribų ir daranti žalą vietinėms ekosistemoms, žemės ūkiui, kraštovaizdžiui ir t. t.[1] Platesne prasme invazinėmis rūšimis vadinamos ir tai vietai būdingos rūšys, tačiau dėl kažkokių priežasčių (priešų trūkumo, gamtinių sąlygų pasikeitimo) sparčiai besidauginančios ir nukonkuruojančios ne tiek prisitaikančias.
Invazinės rūšys pasižymi savo galėjimu greitai daugintis, prisitaikymu prie įvairių gamtinių sąlygų, neišrankumu buveinėms, aplinkos taršai, atsparumu pesticidams, neretai plinta žmogaus pagalba.
Dažniausiai invazinės rūšys plinta žmogaus pagalba: iš kitų eksosistemų atgabenti dekoratyviniai augalai, eksperimentiniuose ūkiuose naudojami augalai kartais gali greitai prisitaikyti prie naujų sąlygų ir plisti greičiau nei natūraliame areale, kur turi daugiau konkurentų, jais mintančių gyvūnų. Invaziniai gyvūnai dažnai atgabenami žmonių netyčia (pvz., žiurkės jūrų laivuose), kaip naminiai gyvūnai (pvz., katės), drauge su augalais (augalų kenkėjai).
Dėl intensyvaus žmonių judėjimo, faunos ir floros rūšys dabar sparčiai plinta už savo arealų ribų, todėl invazinių rūšių problema vis aktualesnė. Invazinės rūšys ypač pavojingos mažoms, nedidelę bioįvairovę turinčioms ekosistemoms: pvz., žmonių užvežtos katės, žiurkės, ožkos, šunys sunaikino daug nedidelėse salose gyvenusių paukščių, augalų rūšių. Invazinės rūšys gali ne tik sunaikinti kitas rūšis, bet ir padaryti žalą žemės ūkiui, kenkti vandens telkiniams, sugadinti kraštovaizdį, kelti pavojų žmonių sveikatai.
Prieš agresyviausias invazines rūšis kovojama tiesioginio naikinimo būdu, panaudojant ta rūšimi mintančius organizmus, propaguojant konkurencingas rūšis ir kt.
Kova prieš svetimžemes rūšis yra labai svarbus žingsnis, siekiant vieno iš didžiausių tikslų – sustabdyti savo krašto vietinės biologinės įvairovės nykimą. XXI amžiaus pradžioje, Lietuvoje yra apie 60 invazinių augalų ir gyvūnų rūšių ir jų sąrašas nemažėja.
Lietuvoje XXI amžiaus pradžioje yra žinoma apie 548 svetimžemių augalų rūšių, iš kurių apie 19 rūšių yra invazinės ir dar apie 67 rūšių – potencialiai invazinės, ateityje galinčios kelti labai rimtų ekologinių problemų Lietuvos vietinėms rūšims.
Kitos pavojingos svetimžemės augalų rūšys: topinambas (Helianthus lenticularis), statusis kiškiakopūstis (Oxalis stricta), japoninis pelėvirkštis (Fallopia japonica) ir kt.
Žieduotoji Kramerio papūga (Psittacula krameri) nėra įtraukta į Lietuvos invazinių paukščių sąrašus. Šios rūšies pirmasis paukštis Lietuvoje oficialiai buvo pastebėtas Nidoje 2002 m., antrą kartą oficialiai vienas individas pastebėtas Druskininkuose, 2012 m., o vėliau Kaune, Klaipėdoje, nors iki 2016 m. jos stebėtos nereguliariai. 2016 m. buvo stebimos Vilniuje, Kalniškėse, Birštone ir Panevėžyje. 2017 ir 2018 m. stebėtos Vilniuje ir anksčiau paminėtose vietovėse[2]. Manoma kad jos Lietuvoje plinta, o tai gali labai neigiamai atsiliepti uoksuose perinčioms Lietuvos paukščių populiacijoms.
Lietuvoje XXI amžiaus pradžioje yra žinoma apie 20 invazinių gyvūnų rūšių.
Europiniai paprastieji šakalai nėra įtraukti į invazinių ar netradicinių rūšių sąrašą. Apie juos 2015 metais buvo rašoma Lietuvos žiniasklaidoje, kada Šakių rajone buvo sumedžiotas pirmasis Lietuvoje paprastasis šakalas[5][6]. Reaguojant į šį įvykį, šakalą norėta įrašyti į Lietuvos invazinių rūšių sąrašą, tačiau vėliau buvo surinkta medžiaga, kad šakalas plinta toli į šiaurę natūraliai be žmogaus įsikišimo bei nedaro didelės žalos vietinėms rūšis, todėl negali būti laikomas invazine rūšimi [7]. Paprastieji šakalai yra gerokai tolimesnių nuo Lietuvos pietinių kraštų gyvūnai, bet šiuo metu stebimi Estijoje, Latvijoje, Lenkijoje bei vakarinėje Ukrainoje dalyse.
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.