ókori görög filozófus From Wikipedia, the free encyclopedia
Philolaosz vagy gyakran Krotóni Philolaosz (ógörögül: Φιλόλαος; latinul: Philolaus; i. e. 470 körül[1] – 385 körül)[2][3] ókori görög preszókratikus,[4] püthagoreus filozófus, természettudós, aki leginkább zeneelméleti kutatásairól, valamint az Ellenföld létezésével kapcsolatos elképzelésével, illetve azt tartalmazó kozmológiai rendszeréről lett ismert.
Krotóni Philolaosz | |
![]() | |
Középkori ábrázolása Püthagorasszal (Franchino Gaffurio: Theorica musicae, 1492 (1480?)) | |
Született | i. e. 475 körül Krotón, Tarentum vagy Metapontum |
Elhunyt | i. e. 385 körül Thébai |
Állampolgársága | Crotone |
Foglalkozása |
|
Filozófusi pályafutása | |
antik filozófia i. e. 5. század vége, i. e. 4. század eleje | |
Iskola/Irányzat | püthagoreus |
![]() A Wikimédia Commons tartalmaz Krotóni Philolaosz témájú médiaállományokat. | |
Sablon • Wikidata • Segítség |
A püthagoreus hagyomány három legkiemelkedőbb alakja egyikének, sőt némelyek a püthagoreus iskola legkiemelkedőbb alakjának tekintették. A püthagoreus közösség egyik utolsó vezetője.
Ellenfölddel és Központi Tűzzel kiegészített meglehetősen egyéni kozmológiájának jelentősége, vitathatatlan érdeme hogy rendszerében a Föld mozog: az un. Központi Tűz körül kering és tengelye körül forog. (Mai szóhasználattal un. kötött pályán, azaz a keringési idő megegyezik a körülfordulási idővel ahogyan a Hold esetén a valóságban is.)
Emögött azonban feltehetően még nem voltak meg azok a logikus és teljességre törekvő megfontolások, amivel más ógörög tudósok védték meg elképzeléseiket.
Püthagorasz volt az egykori ógörög filozófiai iskola alapítója, amely a matematika misztikával áthatott gyakorlásáról lett ismert. A legtöbb, amit ma a püthagoreusok csillagászati rendszerről tudunk, Philolaosz művén keresztül maradt fenn. Feltehetően ő volt az első aki írásban rögzítette a püthagoreus tanokat. August Böckh (1819) Nikomakhoszt idézve azt állítja, hogy Philolaosz volt Püthagorasz utódja.[5]
Azt állította, hogy mindennek az alapja a határoló és határtalan[6] ellentéte, amelyek harmóniában egyesülnek. Azzal az elképzelésével, hogy a Föld nem a világegyetem középpontja, fontos szerepet tulajdonítanak neki a heliocentrikus világkép kialakításához vezető úton még ha nem is a Napot, hanem a hipotetikus Központi Tűzet helyezte a világegyetem középpontjába. Továbbá azzal, hogy állítása szerint a bolygók (beleértve a Napot és a Holdat is) gömb alakúnak és körülötte keringenek.
Különböző források szerint szülővárosa Krotón,[7] Tarentum,[8] vagy Metapontum[9] volt - de valamennyi beszámoló szerint Magna Graeciaban, a mai Dél-Itália területén a Tarantoi-öböl partvidékén született, amelyen görög gyarmatvárosok sorakoztak. De a legvalószínűbb hogy Krotónból[10] menekült barátjával, Lüszisszel i. e. 454 körül Görögországba, Thébaiba talán a püthagoreus közösség otthonának második felégetése, a püthagoreusok végleges kiűzetésekor.[11]
Platón Phaidón című műve szerint ő volt Szimmiasz és Kebész mestere Thébaiban nagyjából abban az időben, amelyben a Phaidón játszódik, azaz i. e. 399-ben.[12] Ez őt Szókratész kortársává tenné, és egybevágna azzal a beszámolóval, amely szerint Philolaosz és Démokritosz kortársak voltak.[13]
Az életére vonatkozó további adatok jóval későbbi szerzők írásaiból származnak. Szétszórtak és kétes értékűek életének rekonstruálásához. Úgy tűnik, élt egy ideig Heracleában, ahol Areszasz (esetleg Oreszász, illetve ahogy Plutarkhosz nevezi, Arcesus) tanítványa volt.[14] Diogenész Laertiosz az egyetlen tekintély, forrás, aki azt állítja, hogy röviddel Szókratész halála (i. e. 399) után Platón Itáliába utazott, ahol találkozott Philolaosszal és Eurütosszal.[15]
Philolaosznak sok tanítványa volt köztük Arkhütasz, Xenophilosz, Phantón,[16] Ekhekratész, Dioklész és Polümnasztosz.[17]
Halálával kapcsolatban Diogenész Laertiosz egy igencsak valószínűtlen történettel számol be, miszerint Philolaoszt Krotónban ölték meg, mert azzal gyanúsították, hogy zsarnokságra tör.[18] A történetet versbe is foglalta.[19]
Diogenész Laertiosz szerint Philolaosz egy könyvet írt,[20] de máshol három könyvről[21] is beszél, akárcsak Aulus Gellius és Iamblikhosz is. Lehetséges, hogy a mű egy értekezés volt három könyvre osztva. Platón állítólag beszerzett egy példányt a könyvből. Később néhányan azt állították, hogy Platón Timaiosza Philolaosz könyvén alapul.[22]
Philolaosz egyik művének címe A természetről (περι ϕυσεως, peri phüszeósz) volt.[20] Úgy tűnik, hogy ugyanezt a munkát Ióannész Sztobaiosz már A világról (περι χοσμου, Peri koszmu) címmel emlegette és amelyből néhány részletet ő őrzött meg belőle.[23] (A harmadik a περι φυγης, azaz peri phügész, A száműzetés?? címet viselte.) Más írók Bacchae (’Bakkhánsnők’) című műre hivatkoznak, amely ugyanannak a műnek a másik címe lehetett, és amely Arignotétól származhatott. Mindazonáltal megemlítették, hogy Proklosz a Bacchae-t olyan könyvként írta le, amely a matematika segítségével tárgyalja a teológiát.[10]
Charles Peter Mason szerint[24]
Mason megjegyezte továbbá, hogy[25][26]
A történet más változatai szerint Platón saját maga vásárolta meg Philolaosztól vagy rokonaitól mikor Szicíliában járt.[29] Ezekből a könyvekből állította össze állítólag Platón a Timaioszt. De Platón korában a püthagoreus tanok főbb vonásai már régóta nem voltak ismeretlenek, titkok, és ha Philolaosz tanította ezeket Thébaiban, aligha valószínű, hogy nehezményezte volna ezek közzétételét; és a fent említett tekintélyeknél fellelhető ellentmondások és valószínűtlen beszámolók közepette aligha tekinthető megbízhatónak több annál, mint hogy Philolaosz volt az első, aki egy könyvet tett közzé a püthagoreus tanokról, és Platón olvasta majd felhasználta azt.[30]
A történészek a ’Stanford filozófiai enciklopédia’ (Stanford Encyclopedia of Philosophy) Philolaosz című szócikk Hiteles töredékek és beszámolók című fejezetében a Philolaosz-töredékek hitelességével kapcsolatosan a következőket jegyezték meg:[10]
Philolaosz könyve az alábbi mondattal kezdődik:[10]
Robert Scoon így magyarázta Philolaosz univerzumát 1922-ben:[32]
Sztobaiosz szerint Philolaosz felhagyott az űrben mozdulatlanul álló Föld elgondolásával, és megalkotta az univerzum első, nem geocentrikus rendszerét, amely szerint az égitestek egy hipotetikus csillagászati objektum, a Központi Tűz körül keringenek.
Philolaosz rendszerében a rögzített csillagok gömbje, az öt bolygó, a bolygónak tekintett Nap, Hold és a Föld a Központi Tűz körül keringett. Arisztotelész Metafizika című könyve szerint Philolaosz egy tizedik, a Földről nem látható égitestet is feltételezett, amit Ellenföldnek nevezett, mivel enélkül nem lenne csak kilenc az égitestek száma, és a püthagoreusok szent és tökéletes száma a tíz. George Burch görög szakértő azonban felvetette, hogy Arisztotelész gúnyosan magyarázza Philolaosz e kiegészítéseinek okát.[34]
A Philolaosz által leírt rendszer azonban több száz évvel megelőzte a szférák elképzelését.[35] Közel kétezer évvel később Kopernikusz megemlítette a De revolutionibus című munkájában, hogy Philolaosz már tudott a Föld keringéséről a Központi Tűz körül.
Több szerző kiemelte azonban, hogy Sztobaiosz hajlamos volt arra, hogy összekeverje a korai ión filozófusok téziseit, és beszámolóiban időnként összekeveri a platonizmust a püthagoreizmussal.[36]
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.