Újvári Péter, olykor Ujvári, születési és 1913-ig használt nevén Groszman Péter, onnantól hivatalosan Ujváry[3] (Tolcsva, 1869. április 24.[4] – Budapest, Terézváros, 1931. január 16.)[5] magyar újságíró, író. Ujvári Imre és Újvári László újságírók és N. Ujvári Magda szerkesztő édesapja.
Újvári Péter | |
![]() | |
Arcképe | |
Született | Groszman Pinkász Lébi 1869. április 24.[1][2] Tolcsva |
Elhunyt | 1931. január 16. (61 évesen)[1][2] Budapest VI. kerülete |
Állampolgársága | magyar |
Házastársa | Frank Janka |
Gyermekei | Ujvári Imre Újvári László N. Ujvári Magda |
Foglalkozása | |
Halál oka | gyomorfekély |
Sírhelye | Kozma utcai izraelita temető (15. parcella, 2. sor, 26. sírhely) |
Sablon • Wikidata • Segítség |
Grossmann Vilmos érsekújvári ortodox rabbi és Ettinger Sarolta fia. Tanulmányait a nagysurányi, a váci és miskolci jesivákban végezte.[6] 1889-től a Szegedi Híradónál dolgozott, később a lap helyettes szerkesztője lett, majd a Szeged és Vidéke munkatársa lett mint felelős szerkesztő. 1901-ben indított irodalmi folyóiratot Szegeden Magyar Szó címmel. 1906-ban egyik alapítója volt a Magyarországi Hírlapírók Országos Szervezetének. 1907-től Budapesten dolgozott, mint a Magyar Hírlap, később pedig mint a Budapest vezércikkírója. 1915-ben megválasztották a Budapesti Hírlapírók Egyesületének a titkárává. 1919-ben képes hetilapot indított útjára Szombat címmel. 1920-tól vezércikkírója volt Kolozsvárott az Új Keletnek. 1923-ban Pozsonyban telepedett le és ott szerkesztett különféle lapokat. 1926-tól Budapesten az Országos Egyetértésnek előbb főszerkesztője, utóbb főmunkatársa lett. Az első világháború után írásaiban többek között az antiszemitizmus ellen is fellépett. Regényei és elbeszélései elsősorban zsidó tárgyúak. Szerkesztette a Magyar zsidó lexikont is. Halálát gyomorfekély okozta.
- A mécs mellett (regény, Budapest, 1908)
- Az új keresztény (regény. Budapest, 1909. Ism. Budapesti Hírlap 118. sz.)
- Tűzistenek (regény, Budapest, 1910-11. A «Budapest» politikai napilap 1910 karácsonyi számában kezdte közölni)
- Astarte temploma (regény, Budapest, 1918)
- A túlsó parton (regény, Budapest, 1920)
- A cédrusfa daliája (ifjúsági regény, Budapest, 1921)
- Ember Ádám három élete (regény, Budapest, 1922)