Loading AI tools
פוליטיקאי ישראלי מוויקיפדיה, האנציקלופדיה החופשית
פנחס גולדשטיין (26 באוגוסט 1939 - 14 באוגוסט 2007) היה פוליטיקאי ישראלי, כיהן כחבר הכנסת מטעם הליכוד.
![]() | |||||
פנחס גולדשטיין | |||||
לידה |
26 באוגוסט 1939 תל אביב, פלשתינה (א"י) | ||||
---|---|---|---|---|---|
פטירה |
14 באוגוסט 2007 (בגיל 67) כפר סבא, ישראל | ||||
מדינה |
![]() | ||||
השכלה | האוניברסיטה העברית בירושלים | ||||
מפלגה |
הליכוד ![]() | ||||
סיעה | הליכוד, המפלגה לקידום הרעיון הציוני | ||||
| |||||
| |||||
![]() ![]() |
גולדשטיין נולד ב-26 באוגוסט 1939 בתל אביב, למד בפנימייה צבאית בחיפה[1] ובבגרותו למד משפטים באוניברסיטה העברית. הוא הצטרף למפלגה הליברלית והתקדם במהירות בשורותיה. תחילה היה פעיל ב"ארגון הסטודנטים הליברלים"[2], ואחר כך פעיל ב"איגוד העובדים שליד המפלגה הליברלית" (גלגול מאוחר של תנועת העובד הציוני)[3]. בשנת 1978 נבחר כחבר מועצת המנהלים של חברת החשמל, תפקיד אותו מילא עד 1981[4]. בשנים 1978–1982 גם שימש כחבר נשיאות הוועד הפועל הציוני.
ב-1981 נבחר גולדשטיין לכנסת העשירית מטעם הליכוד. בכנסת זו שימש יושב ראש ועדת הספורט של הכנסת ויושב ראש הוועדה לנושאי הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו. בכנסת ה-12 מונה לסגן שר התחבורה, ולאחר ארבעה חודשים עבר לתפקיד סגן שר החינוך. במקביל לחברותו בכנסת, שימש גולדשטיין כדירקטור בחברת הבנייה של הקבלן אברהם גינדי, שהייתה מחברות הבנייה הגדולות שפעלו בישראל באותן שנים. דבר שהביא לביקרות נגדו על ניגוד עניינים[5].
בשנת 1984, לאחר הבחירות לכנסת האחת עשרה, תמך בהקמת ממשלת האחדות[6]. בכנסת ה-11 שימש כחבר בוועדת החוץ והביטחון[7].
במהלך כהונתו בכנסת נודע בכך שהעלה מספר הצעות חוק יצירתיות. בין השאר יזם הצעת חוק פרטית, שעל פיה בשידורי הטלוויזיה הישראלית "יינתן מקום לביטוי עמדת הממשלה" (לאחר שטען שהשמאל שולט ברשות השידור). חוק שיחייב מסעדות להניח קנקן מים קרים על כל שולחן, חוק להגנת חסכונות הציבור, ויזם את הצעת חוק ההמנון, ששנים אחר כך, ב-2004, אכן התקבלה[8][9].
פנחס גולדשטיין נמנה עם חמשת חברי הכנסת הליברליים שפרשו מהליכוד בתחילת 1990 והקימו את המפלגה לקידום הרעיון הציוני. עד מהרה הפכה הסיעה החדשה למושא חיזוריה של מפלגת העבודה, שפרשה מהממשלה וביקשה להקים קואליציה חדשה בראשות שמעון פרס. בניגוד לאברהם שריר, שהשתכנע לתמוך בקואליציית פרס ולמנהיג הסיעה, יצחק מודעי, שנאבק על שריון תפקידו האישי כשר האוצר תוך דרישת ערבויות כספיות לקיום התחייבות כזו מצד הליכוד, הודיע גולדשטיין (יחד עם חבריו פסח גרופר ויוסף גולדברג) כי לא יתמוך בקואליציה בראשות פרס[10].
בבחירות לכנסת השלוש עשרה בשנת 1992 נמנה גולדשטיין על ראשי המפלגה הליברלית החדשה שהקים יצחק מודעי. המפלגה התמודדה בבחירות, אך לא עברה את אחוז החסימה. בשנות חייו האחרונות שימש גולדשטיין כגזבר כבוד של הוועד האולימפי הישראלי[11], ודירקטור של חברת הביטוח הפניקס[12].
גולדשטיין נפטר בביתו שבכפר סבא ממחלת הסרטן ביום שלישי, 14 באוגוסט 2007, ל' באב ה'תשס"ז, בגיל 67.
הותיר אחריו אישה, בן, ובת.