Loading AI tools
חבל בצרפת מוויקיפדיה, האנציקלופדיה החופשית
נורמנדי (או נורמנדיה; בצרפתית: Normandie) הוא אזור בצפון צרפת. חשיבותו של אזור זה בעבר הייתה עצומה, כאשר דוכסות נורמנדיה שלטה לתקופת מה על חלקים נרחבים מאירופה והוציאה מתוכה מנהיגים נורמנים כמו ויליאם הכובש.
חבל נורמנדי חולק בשנות החמישים לשני חבלים, נורמנדי עילית ונורמנדי תחתית, שחולקו לשישה מחוזות. חלוקה זו התקיימה עד שב-1 בינואר 2016 אוחד החבל מחדש[1]. הבירה והעיר הגדולה ביותר בנורמנדי היא רואן (Rouen), בה מתגוררים 114,000 תושבים. העיר שוכנת לגדות נהר הסן (Seine), אשר לגדותיו שוכנת גם פריז. ערים נוספות הן שרבור (Cherbourg), קן (Caen; אין להתבלבל עם העיר קאן, Cannes, שבדרום צרפת) ולה הבר (Le Havre), עיר הידועה בקו המעבורת הוותיק שלה לבריטניה.
איי התעלה נחשבים מבחינה תרבותית והיסטורית לחלק מנורמנדי, ובצרפתית הם נקראים "האיים האנגלו-נורמניים" (Les Iles Anglo-Normandes).
"הפיף של נורמנדי" נוצר בראשונה עבור המנהיג הוויקינגי רולו. לאחר שכשל בכיבוש פריז בשנת 911 הוא נשבע כווסאל למלך פרנקיה המערבית, קרל הקירח. בתמורה לנאמנותו העניק לו המלך את אזור נורמנדי, שנכבש על ידי רולו ובעלי בריתו הוויקינגים. השם "נורמנדי" בא ממוצאו הוויקינגי של רולו (נורסמן, אנשי הצפון, או Normanni בלטינית).
צאצאיו של רולו ושל אנשיו אימצו את השפה הגאלו-רומאנית של האזור והתערו בחברה המקומית. כך הם הפכו לנורמנים, ערבוב של דוברי נורמנית ממוצא סקנדינבי, גאלו-נורדי, אורקדי, אנגלו-דני, וכן תושבים פרנקים וגאלים.
צאצאו של רולו, ויליאם דוכס נורמנדי (ויליאם הכובש), הפך למלך אנגליה ב-1066 לאחר הכיבוש הנורמני, ששיאו היה בקרב הייסטינגס, אך עדיין שמר את השלטון בדוכסות נורמנדי לו ולצאצאיו. ב-1204, במהלך שלטונו של המלך ג'ון, כבשה צרפת תחת שלטונו של פיליפ השני את נורמנדי, בעוד שאיי התעלה נשארו בשליטת אנגליה. ב-1259 מלך אנגליה הנרי השלישי הכיר בתביעות הצרפתית לנורמנדי היבשתית, אולם יורשו נלחם לעיתים קרובות על מנת להחזיר את האזור לשלטון אנגלי.
נורמנדי הצרפתית נכבשה על ידי האנגלים במהלך מלחמת מאה השנים מספר פעמים, עד שחזרה סופית לשלטון צרפתי בשנת 1468. לאחר המלחמה חזר השגשוג לאזור עד למלחמות הדת, אז ערים רבות בנורמנדי הצטרפו לרפורמציה ופרצו קרבות רבים ברחבי החבל. במהלך המהפכה הצרפתית נורמנדי תמכה ברעיון הרפובליקה והתנגדה ליעקובינים.
ב-1942, במהלך מלחמת העולם השנייה, הכוחות הבריטיים, הקנדיים והאמריקאיים, כהכנה לפלישה במערב אירופה, ערכו את הפשיטה על דייפ, שתוצאותיה היו הרסניות. מאוחר יותר נפתחה בנורמנדי המערכה המוצלחת יותר של פלישה לאירופה הנאצית שנקראה "הפלישה לנורמנדי". ערים רבות באזור כמו קן, שרבור וקרנטן סבלו מקרבות עזים ונהרסו כמעט לגמרי.
אף על פי שהבריטים ויתרו על תביעותיהם לנורמנדי היבשתית ולשטחים צרפתיים אחרים ב-1801, השליט האנגלי עדיין שומר על התואר "דוכס נורמנדי" באיי התעלה. האיים נחשבים כיום ל"נסיכויות כתר בריטיות" ואינם שייכים לבריטניה. לכן הרמת הכוסית הרשמית באיים אינה "המלכה", כמו בבריטניה, אלא "המלכה, הדוכסית שלנו".
מבחינה ארכיטקטונית, הקתדרלות, המנזרים והטירות של נורמנדי מאפיינות את הדוכסות הישנה בדומה לאדריכלות הנורמנית באנגליה לאחר הכיבוש הנורמני ב-1066.
אדריכלות מקומית בנורמנדי עילית כוללת בעיקר מבנים העשויים בחלקם מעץ המזכירים מבנים אנגליים יומיומיים מאותה התקופה. מבנים אורבניים עתיקים רבים נהרסו במהלך הקרבות של מלחמת העולם השנייה באזור. הערים נבנו מחדש בסגנונות הבנייה של שנות החמישים והשישים. לה הבר, שנבנתה מחדש לאחר המלחמה, קיבלה מעמד של אתר מורשת עולמית ב-2005.
האדריכלות בנורמנדי תחתית, וכן באיי התעלה, ניצלה את הגרניט השכיח באזור. הדוגמה הטובה והמרהיבה ביותר לבנייה מגרניט היא מון סן מישל.
עם הסופרים הצרפתים החשובים שיצאו מנורמנדי נמנים פייר קורניי, מדליין דה סקודרי, גוסטב פלובר, גי דה מופסאן, אנדרה ברטון, מוריס לאבלאן, אוקטב מירבו ועוד.
החל משנות השישים של המאה ה-19 ציירים שעבדו בטבע, מחוץ לסטודיו (בעיקר מזרם האימפרסיוניזם), נמשכו לנורמנדי בעיקר בשל קלות ההגעה אליה ברכבת מפריז. קלוד מונה רכש בית בעל גנים מרהיבים בכפר ז'יברני, שם הוא צייר חלק מציוריו המפורסמים ביותר. הבית כיום הוא אחת מהאטרקציות התיירותיות הפופולריות ביותר בנורמנדי. גם החופים היפים של האזור משכו אליהם ציירים רבים.
בין האמנים החשובים שנולדו באזור: ניקולא פוסן, מרסל דושאן, אז'ן בודן ועוד.
הקתדרלות של נורמנדי השפיעו במהלך מאות שנים על הדת והפוליטיקה באזור ובצרפת כולה. מון סן מישל, לדוגמה, היה אתר עלייה לרגל חשוב ביותר. קדושים רבים השפיעו על האזור או יצאו ממנו, בהם:
לנורמנדי אין קדוש מגן רשמי, אם כי באופן לא-רשמי מוזכר בדרך כלל מיכאל הקדוש בתפקיד הזה.
נורמנדי מפורסמת באזורי הכפר הנרחבים שלה בהם יש שטחים נרחבים למרעה בשביל בקר וכן מטעים בהם מגדלים בעיקר תפוחים. מוצרי החלב של האזור מפורסמים בכל העולם; אחת הגבינות הפופולריות ביותר מהאזור היא הקממבר. החמאה הנורמנדית נחשבת לטובה ביותר וכן השמנת הנורמנדית, שתיהן משמשות רבות בבישול המקומי. בחבל יש דגים ופירות ים מאיכות מעולה, והצדפות שנשלות באזורי החופים נחשבות למטעמים ברחבי צרפת. נורמנדי היא האזור החשוב ביותר בצרפת לגידול וייצוא צדפות.
בנורמנדי כמעט ולא מיוצר יין שכן המשקה המסורתי בה הוא הסיידר. ברנדי התפוחים, שהסוג המפורסם ביותר שלו הוא קלבדוס, גם הוא פופולרי ביותר. מסורת נורמנדית שעדיין נהוגה באזור היא "הפסקה נורמנדית", הפסקה בין מנות הארוחה שנועדה לשתיית כוסית קלבדוס.
התפוחים הרבים באזור משמשים גם בבישול המקומי, כמו ברטבים לצדפות או בתוך מאפים. אחת המנות הקלאסיות של האזור היא הפלאן הנורמנדי. במטבח הנורמנדי הבשרים הפופולריים ביותר הם ברווז, עוף, אווז או ארנב.
מנורמנדי יצא הטבח המפורסם בן המאה ה-14, גיום טירה, שהיה טבחם של המלכים שארל החמישי ושארל השישי וכתב את ספר הבישול הצרפתי הראשון.
הדגל המסורתי של נורמנדי, הכולל שני נמרים צועדים בזהב על רקע אדום, נראה גם היום בכל האזור. הנמרים מסמלים את כוחם ואומץ לבם של בני נורמנדי כלפי החבלים השכנים.
הגרסה ההיסטורית שכללה שלושה נמרים (הידועים בשפה הנורמנית כ"שלושת החתולים") משמשת היום מספר ארגונים ופרטים, במיוחד אלו התומכים באיחוד נורמנדי עם איי התעלה.
בינואר 2006 אוכלוסיית נורמנדי הוערכה ב-3,260,000 תושבים החיים בצפיפות של 109 תושבים לקמ"ר, מעט פחות מהצפיפות הממוצעת בצרפת. רואן היא העיר החשובה והמאוכלסת ביותר באזור, המשמשת כבירת החבל כולו ובעבר כעיר הבירה של חבל נורמנדי עילית. בעיר מתגוררים כיום כ-114,000 תושבים (518,316 כולל הפרברים). ערים גדולות וחשובות אחרות הן קן (370,851 תושבים כולל הפרברים), השימשה כעיר הבירה של נורמנדי תחתית, לה הבר (296,773) ושרבור (117,855).