Loading AI tools
עיר בממלכה המאוחדת מוויקיפדיה, האנציקלופדיה החופשית
לינקולן (באנגלית: Lincoln) היא עיר במחוז לינקולנשייר שבאזור מזרח המידלנדס.
| |||
![]() | |||
מדינה |
![]() | ||
---|---|---|---|
אומת הבית |
![]() | ||
אזור | מזרח המידלנדס | ||
מחוז | לינקולנשייר | ||
רשות מחוקקת |
City of Lincoln Council ![]() | ||
על שם |
Lindum Colonia ![]() | ||
שטח | 35.69 קמ"ר | ||
גובה | 31 מטרים | ||
אוכלוסייה | | ||
‑ בעיר | 97,541 (2019) | ||
‑ צפיפות | 2,513.3 נפש לקמ"ר (2010) | ||
קואורדינטות | 53°13′57.72″N 0°32′15.36″W | ||
אזור זמן | UTC | ||
www.lincoln.gov.uk | |||
![]() ![]() |
העדויות המוקדמות ביותר להתיישבות בלינקולן, התגלו על ידי ארכאולוגים ב-1972 ותוארכו לתקופת הברזל, במאה הראשונה לפנה"ס. לא ניתן לדעת מה היה גודל היישוב העתיק, כיוון שרובו קבור תחת הריסות מתקופות מאוחרות יותר, כמו גם תחת העיר המודרנית. בתקופה זו נקרא המקום בשם לינדון, שפירושו בקלטית, הבריכה (או האגם), על שם האגם הקרוב.
בשנת 48 לספירה, כבשו הרומאים חלק זה של בריטניה ולאחר זמן קצר הקימו במקום מחנה לגיונרים וקראו לו לינדום. בשנת 71 עבר הלגיון לאזור יורק ובלינדום נוסדה קולונית לינדום, בה התיישבו לגיונרים משוחררים.
במשך מאתיים השנים הבאות שגשגה ההתיישבות, בין השאר הודות לשני נהרות שמספקים לה גישה לים, ובתחילת המאה ה-4 אף הייתה לבירת מחוז בריטניה תחתית. אולם במאה השנים הבאות נזנחו העיר ונהרותיה והיא התרוקנה מרוב תושביה.
במאות השנים הבאות ידעה העיר מורדות ועליות עד שבשנת 1068 הורה ויליאם הכובש על בניית טירת לינקולן. ב-1072 נבנתה בעיר קתדרלת לינקולן, ולאחר שנהרסה ונבנתה מחדש פעמיים, הייתה הגבוהה בעולם.
בניית הקתדרלה סימנה את כוחה של העיר באותה תקופה. מספר המנזרים בדיוקסיה של לינקולן היה גדול ממספר המנזרים בכל שאר אנגליה, והדיוקסיה נתמכה על ידי אחוזות גדולות ועשירות. הבישוף של לינקולן אף היה אחד החותמים על המגנה כרטה, ובמשך מאות שנים נשמר בטירת לינקולן אחד מארבעת העותקים המקוריים שלה.
במהלך האנרכיה, בשנת 1141, התרחש בלינקולן קרב בין סטפן מלך אנגליה לבין מתילדה הקיסרית. לאחר קרב סוער ברחובות העיר, הובס צבאו של סטפן. הוא נשבה והועבר לבריסטול.
הכלכלה בעיר הייתה מבוססת על טקסטיל וצמר שיוצאו לפלנדריה. אורגי לינקולן הקימו גילדה ב-1130, כך שב-1150 הייתה לינקולן שוב בין הערים החשובות והעשירות באנגליה.
במאה ה-13 הייתה לינקולן העיר השלישית בגודלה באנגליה. במהלך מלחמת הברונים הראשונה נקלעה העיר למאבק בין כוחות המלך ובין כוחות הברונים שנתמכו על ידי צרפת, ובעקבות הפסד הברונים בלינקולן ובדובר נחתם הסכם השלום בין המחנות היריבים. כחלק מספיחי המאבק ולאחר סיומו, נבזזה העיר על ידי חיילי המלך לאור תמיכתה בנסיך לואי.
לאחר מכן, במאה ה-14 ירדה העיר מגדולתה הזמנית, העיר התחתית הייתה נתונה להצפות חוזרות ונשנות ומגפות תקפו את תושביה, ביניהן, הדבר השחור. פירוק המנזרים במאה ה-16 הרע עוד יותר את מצבה הכלכלי של העיר. מקור הכנסה ותמיכה חשוב בדמות שבעה מנזרים בעיר, ומספר דומה של מנזרים ממלכתיים מחוצה לה, נפסק, השפעתו הפוליטית של הבישוף ירד, וכתוצאה מכך נחלש האזור כולו.
כשנרקב והתמוטט צריח הקתדרלה העשוי עץ ב-1549, לא נמצא מספיק כסף כדי לתקנו והדבר סימל את ירידת קרנה הפוליטית והכלכלית של העיר. בימינו, ניתן לראות יתרון אחד בשינוי זה: עוניה של העיר גרם לכך שמבנים מתקופות קדומות יותר, נותרו ללא שינוי מחוסר אפשרות לשפצם או לבנות חדשים במקומם וכך ניתנת אפשרות לחוקרי התקופה ללמוד עליה.
בגלל מיקומה במלחמת האזרחים האנגלית נמשכו מגמות הריסת העיר ועזיבת תושביה.
המהפכה התעשייתית הביאה עימה ברכה לכלכלת העיר והעיור המוגבר הגדיל את מספר תושביה. דרכי הגישה לים שחזרו להיות פעילות ומסילות הרכבת שחיברו את העיר לשאר חלקי הארץ, תרמו לפתיחת מפעלי תעשייה כבדה בעיר.
בגלל זיהום במקורות המים של העיר ב-1905, הכתה בעיר מגפת טיפוס שגבתה 113 קורבנות.
במלחמות העולם הוסבה התעשייה בעיר ליצור לצרכים צבאיים, בין השאר יוצר בה במלחמת העולם ה-1, הטנק הראשון.
לאחר מלחמת העולם ה-2, הצטמצמה התעשייה בעיר משמעותית, כשעל שטחי המפעלים נבנו פרוורים חדשים.
כלכלת העיר מבוססת על מסחר, מנהל ציבורי, חקלאות, תיירות וכן כמה מפעלים שנותרו מתקופות קודמות.
הקהילה היהודית בלינקולן הייתה אחת מחמש הקהילות החשובות באנגליה בימי הביניים. בשנת 1190 פרצו פרעות אנטישמיות בעיר קינגז לין שבמחוז נורפוק הסמוך ללינקולנשייר והתפשטו גם לעיר לינקולן. יהודי הקהילה זכו להגנה מלכותית, אולם רכושם נבזז.
עדויות לקהילה ניתן למצוא במבנים יהודיים מהמאה ה-12 ביניהם "בית אהרן" ו"בית היהודים", כפי שהם מכונים בפי תושבי המקום.
בשנת 1255 הואשמו ראשי הקהילה ברצח ילד נוצרי ונשלחו למגדל לונדון בו הוצאו להורג 18 מהם.
בשנת 1290 גורשו יהודי הקהילה מהעיר במסגרת גירוש יהודי אנגליה כולה.