Loading AI tools
שחקן תיאטרון, קולנוע וטלוויזיה ישראלי מוויקיפדיה, האנציקלופדיה החופשית
עזרא דגן (נולד ב-2 באפריל 1947; בשמו המקורי: עזרא אוזלבו) הוא שחקן תיאטרון, קולנוע וטלוויזיה, זמר, פנטומימאי, במאי תיאטרון, מורה ומרצה ישראלי.
עזרא דגן נולד ב-1947.[1] למד תיאטרון ופנטומימה במגמה לדרמה בבית הספר לאמנויות "רננים", בסטודיו למשחק של נולה צ'לטון ופנטומימה אצל קלוד קיפניס ויורם בוקר.
בשנת 1964 שיחק בתיאטרון הנוער "שחרית" וב-1967 בתיאטרון "הפרסה", מיסודם של תלמידי נולה צ'לטון.
שירת ב"להקת גייסות השריון" בשנים 1965–1968, שם שיחק את מילותיו הראשונות של חנוך לוין על הבמה: ב"תותח בראש" ובמערכון "רחמו" של דן אלמגור.
היה נשוי לצילה דגן ולשניים בן אחד, המוזיקאי גיא דגן. לאחר מכן נישא לעירית דגן, ולהם שלשה בנים, ירון, עמרי, ונמרוד.[2]
עירית ועזרא דגן מנהלים את הפרויקט הטיפולי-חינוכי: "תיאטרון עדוּת - לספר כדי לחיות". במסגרת הפרויקט, נפגשת קבוצת בני נוער עם קבוצת ניצולי שואה אשר מספרים להם את סיפור ילדותם בצל המלחמה. בהנחייתם ובבימויים של עירית ועזרא דגן, בני הנוער מעלים על הבמה את הסיפורים ששמעו. בשנת 2013 קיבלו בני הזוג פרס מפעל חיים על הקמת התיאטרון. בשנת 2022 זכו, עזרא דגן ורעייתו עירית, לתואר "גיבורי השנה 2022" מטעם "מפעל הפיס" וערוץ 12, על פועלם ב"תיאטרון עדות".[3]
השתתף בהצגות רבות בתיאטרון הישראלי: "צץ וצצה", משירי נתן אלתרמן בתיאטרון העממי, בתפקיד ליגוריו בהצגה "מנדרגולה" בתיאטרון חיפה, "המסע אל ארץ התוף" בתיאטרון החאן ירושלים, "נפוליון - חי או מת!" ו"מעשה בחייל" בתיאטרון בימות, "חיים בכספת" בפסטיבל תיאטרונטו, "אני אשתי שלי" בתיאטרונטו - 2016 "הפטריוט" במרכז התיאטרוני בנווה צדק, "מות הלבנה" בבית לסין ו"תעלת בלאומילך" ו"חולה אהבה בשיכון ג'" בתיאטרון הקאמרי.
דגן ביים הפיק ושיחק גם בהצגות ילדים רבות בשיתוף אשתו עירית דגן: "עיגול ועוד משולש בריבוע" מאת דתיה בן דור, "לא יאומן כי יסופר", משירי ע. הלל, "בית ממכר אגדות" מאת מיכאל דק, "עברית יפה שלי" מאת יורם טהר-לב, "ואז היהודי אמר"- ינקלה יעקובסון, וב"מלך, לוליין ופושטת יד".
הקליט שירים יחד עם רבקה זהר: "צץ וצצה", עם אשתו לשעבר, צילה דגן: "בולבול תגיד לי למה" ו"מעשה בלביבות". זכה במקום הראשון ב"פסטיגל" 1981 בשיר: "איגן מיגן".
מאז 1995 נמנה דגן עם סגל השחקנים של התיאטרון הקאמרי של ת"א.
שיתף פעולה עם יורם בוקר: "מחזה לימוד" של ברכט, "טסטמוניום", "קרוסל", "גיזת הזהב" ובמעברי הפנטומימה בשידור אירוויזיון 1979 מישראל.
שיחק בסרטים: "נורית", "הפחדנים", "סלומוניקו"(1972),"מתנה משמיים", "אמריקה 3000", "המהפכן", "ילדי סטלין", "מאחורי הסורגים 2", "זמן אמת" ו"רשימת שינדלר" בתפקיד רב' יעקב מנשה לברטוב, "גיא אוני", "רצח לארוחת בוקר", "הבן של האחרת", "בית שלישי".[4]
בשנת 2023 גילם את יוסף בסרט "המשלחת", עליו היה מועמד לפרס אופיר לשחקן המשנה הטוב ביותר.
שיחק בתוכניות הטלוויזיה: "ערוגות החשק", "חור במסך", "בּוּצֵ'ה", "התזמורת", "האסיסטנט של אלוהים", "גופה בחולות" אלוף בצלות ואלוף שום", "החיים זה לא הכל" בתוכניות לילדים: "אות אות אות", "הילדים משכונת חיים", "קישקשתא", "הצצקנים", "מסיבת גן", "פרפר נחמד", "מתגלגלים" ו"סיפורי שמש 22" ובקלטת הילדים "באגה ובון בדרך ללונה פארק".
מפגשי תיאטרון: "פטפוטים ופנטומימה" - על לשון הגוף ושפת התנועה, "תקלה קלה", "מסתורין" ומפגש קולנוע: "רשימת שינדלר - רשימת שפילברג".
בימוי: הצגת שירי ע. הלל "אני פשוש", "מערת הקסמים" עם חוה אלברשטיין ועודד תאומי, הקים וביים את "להקת התותחנים", "להקת גולני" וצוותי ההווי: שבע, 401, וחטי' 14 וביים יחד עם עירית דגן את התיאטרון העירוני של חולון.
הוראה: לימד 12 שנה באוניברסיטת חיפה - בחוג לתיאטרון: טכניקות פנטומימה ומשחק מסוגנן ובביה"ס למשחק בית צבי והרצה על לשון הגוף בפקולטה לרפואה באוניברסיטת בן-גוריון.
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.