2005. aastal külastas muuseumi 7,3 miljonit inimest, 2006. aastal 8,3 miljonit ja 2009. aastal 8,5 miljonit. Koroonapandeemia ajal 2020. aastal oli Louvre 150 päeva suletud ning külastajate arv vähenes 72 protsenti – 2,7 miljonini, kuid siiski jäi see tol aastal maailma enim külastatud muuseumiks.[1] Pandeemia muutuste tuules avas Louvre 2021. aasta märtsis mahukama kodulehe, et muuseumi saaks külastada ka veebi teel. Varasemast mahukamas portaalis on välja pandud 482 000 kunstiteost.[2]
Kunstimuuseum asub Seine'i parempoolsel kaldal endises Louvre'i palees, mis ehitati 12. sajandilPhilippe II Auguste'i kuningapaleena. Esialgu oli Louvre kindlustus, 1546. aastal taandas François I selle kuninglikuks residentsiks. Koos linna laienemisega kaotas loss ajapikku kaitsefunktsiooni ja kindlustuse osa lammutati. Hoone vanimad seni alles olevad osad, nn Lescot' tiib, on ehitatud 1540. aastate lõpus. Sajandite jooksul on hoonet mitmel korral laiendatud. Enamik tänapäevastest hooneosadest on ehitatud 17. ja 19. sajandil ning liigituvad stiililiselt antiigiks ja Itaalia renessanssarhitektuuriks.[3]
1682. aastal kolis Louis XIV kuningapalee Versailles'sse ning Louvre jäi kasutusele peamiselt kuninglike kogude, sealhulgas antiikskulptuuride kogu säilitamise kohana. 1692. aastal kolisid hoonekompleksi ilukirjaakadeemia (Académie des Inscriptions et Belles-Lettres) ning kuninglik maalikunsti- ja skulptuuriakadeemia (Académie Royale de Peinture et de Sculpture).
Prantsuse revolutsiooni ajal andis Rahvuskogu välja käsu kujundada Louvre'ist muuseum, kus eksponeeritakse rahva meistriteoseid. Osa paleest avati muuseumina 10. augustil1793. Esialgu oli väljas 537 maali. Need olid varem kuulunud kuningale või konfiskeeritud kirikult. Aastail 1796–1801 oli muuseum suletud, seejärel avati Napoleoni muuseumi (Musée Napoléon) nime all. 1815. aastal sai muuseum tagasi praeguse nime.
Louvre'i kogud on jagatud kaheksasse osakonda, millest igaüht juhib oma kuraator:
Vana-Egiptuse kogusse kuuluv "Gebel al-Araki nuga" (3300–3200 eKr)
Vana-Egiptus – koondab ligi 5000 museaali perioodist 4000 eKr kuni 4. sajand pKr, mida eksponeeritakse 30 saalis. Kogusse kuuluvad kunst, papüüruserullid, muumiad, mitmesugused esemed, riideesemed, ehted, mängud, muusikainstrumendid ja relvad. Tuntumad museaalid: "Gebel al-Araki nuga" (3300–3200 eKr), "Istuv kirjutaja" (2620 või 2500 eKr) ja "Tanise suur sfinks" (2600 eKr).
Vana-Kreeka, etruskid ja Vana-Rooma – koondab museaale perioodist 4000 eKr kuni 6. sajandini pKr ulatuslikult territooriumilt: Kreekast, Itaaliast ja mitmelt poolt ümber Vahemere. Kogu on muuseumi üks vanemaid, osa selle museaale on pärit François I ajast. Tuntumad eksponaadid on Auxerre'i kore (640–630 eKr), "Samothrake Nike" (200–190 eKr), "Mílose Venus" (130–100 eKr) ja "Belvedere Apollo" (120–140 pKr).
Islami kunst – muuseumi uusimasse kogusse kuuluvad 13. sajandist pärit kunstiteosed ja esemed, nagu keraamika, klaas, metallist, puust ja elevandiluust esemed, vaibad, tekstiilid ja miniatuurid.Skulptuurikogusse kuuluvad Michelangelo "Võitlev ori" (1513) ja "Surev ori" (1513–1516)
Skulptuurikogusse kuuluvad skulptuurid, mis ei kuulu Vana-Kreeka, etruskide ja Vana-Rooma osakonda. Algselt kuulus Louvre'i kogusse sadakond skulptuuri, ülejäänud olid Versailles's. 1847. aastast alates hakati kogusid liitma ning praegu on need jagatud kaheks: Prantsuse skulptuure eksponeeritakse Richelieu tiivas ja muid teoseid Denoni tiivas. Kogus on ligikaudu 6000 teost ning see on suurim prantsuse skulptuuride kogu maailmas. Autorite seas on Michelangelo, Donatello, Andrea della Robbia, Giovanni da Bologna, Gian Lorenzo Bernini, Antonio Canova ja Pierre Puget.Maalikogusse kuuluv Jacques-Louis Davidi "Napoleon I ja Josephine'i kroonimine Pariisi Notre-Dame'i katedraalis 2. detsembril 1804" (1805–1807)
Dekoratiivkunst – koondab teoseid keskajast 19. sajandi keskpaigani. Kogusse kuulub väga erisuguseid esemeid: klaasist, metallist, emailist ja fajansist esemed, mööbel, pietra dura tehnikas vaasid, majoolika, ehted, kuninglikud esemed ja tapeedid.
Maalikunst – kogusse kuulub ligikaudu 7500 teost,[4] mille valmimisaeg jääb 13. sajandi ja 1848. aasta vahele. Kaks kolmandikku maalide autoritest on Prantsuse päritolu. Esindatud on läbilõige kogu Lääne kunstiklassikast. Tuntumate tööde seas on Leonardo da Vinci "Mona Lisa", Théodore Géricault' "Méduse'i parv", Jacques-Louis Davidi "Napoleon I ja Josephine'i kroonimine Pariisi Notre-Dame'i katedraalis 2. detsembril 1804" ja "Horatiuste vanne", Caspar David Friedrichi "Kaarnapuu", Raffaeli "Krahv Castiglione portree", Michelangelo Caravaggio "Ennustaja" ja Johannes Vermeeri "Astronoom".
Trükised ja joonistused – koondab paberil olevaid materjale, ligikaudu 225 000 museaali.[5] Nende seas on kirjutisi, miniatuure, joonistusi, raamatuid, käsikirju ja litosid. Museaalide hapruse tõttu eksponeeritakse neist vaid murdosa.