kaple na území Nezamyslic From Wikipedia, the free encyclopedia
Hrobka Lambergů je pohřební kaple sv. Erazima pro příslušníky šlechtického rodu Lambergů v Nezamyslicích v okrese Klatovy.[pozn. 1] Nachází se na hřbitově na západ od kostela Nanebevzetí Panny Marie. Kapli založil Jindřich Liebsteinský z Kolowrat v první polovině 17. století. V roce 1815 byla pod kaplí nákladem knížete Karla Evžena z Lambergu zřízena rodová hrobka Lambergů, na počátku 60. let 19. století byla kaple novogoticky upravena. Poslední pohřeb se zde odehrál v roce 1889. Hrobová kaple je ve vlastnictví Římskokatolické farnosti Nezamyslice u Horažďovic a je památkově chráněná.[3]
Kaple svatého Erazima | |
---|---|
![]() | |
Základní informace | |
Sloh | Novogotika, původně rané baroko[1] |
Výstavba | 1. pol. 17. století, podzemní hrobka 1815[2] |
Přestavba | 1860[1][3] |
Stavebník | Jindřich Liebsteinský z Kolowrat (kaple) Karel Evžen z Lambergu (hrobka) Gustav Jáchym z Lambergu (novogotická úprava) |
Současný majitel | Římskokatolická farnost Nezamyslice u Horažďovic |
Poloha | |
Adresa | Nezamyslice, ![]() |
Souřadnice | 49°15′51,39″ s. š., 13°40′11,19″ v. d. |
Další informace | |
Kód památky | 35032/4-3171 (Pk•MIS•Sez•Obr•WD) (součást památky Kostel Nanebevzetí Panny Marie) |
![]() | |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Lambergové vlastnili žichovické panství, k němuž patřily i Nezamyslice, od roku 1709. Tehdy je od Marie Anny Iselinové z Lanau koupil pasovský biskup Jan Filip z Lambergu (1651–1712).[4] Biskup vytvořil ze statků Žichovice, Rabí, Budětice, Žihobce a Strádaly fideikomis, který byl za jeho synovce Františka Antonína z Lambergu (1678–1759) v roce 1716 zapsán do desk zemských.[5] České statky byly Lambergům znárodněny v roce 1945.[6]
Vysoký zemský úředník Jindřich Liebsteinský z Kolowrat (1570–1646), který byl od roku 1603 majitelem žichovického panství a který také přestavěl žichovickou tvrz na renesanční zámek, nechal kapli sv. Erazima postavit snad na místě starší stavby v první polovině 17. století v raně barokním stylu.[1][7]
V roce 1815 byla pod kaplí zřízena hrobka.[2] Na popud své manželky Bedřišky Žofie z Oettingen-Wallersteinu (1776–1831) ji nechal zbudovat kníže Karel Evžen z Lambergu (1764–1831) poté, co se na trvalo přestěhovali do Čech.[8] K přesídlení do Čech vedla rodinu pravděpodobně touha změnit prostředí, protože v Salcburku jim vesměs krátce po narození zemřelo pět dětí. Jejich ostatky byly převezeny ze Salcburku a uloženy ve zdejší nové hrobce.[9][pozn. 2]
Za následujícího majitele žichovického velkostatku Gustava Jáchyma z Lambergu (1812–1862) byla kaple v roce 1860 novogoticky upravena a přeměněna v reprezentativní rodovou hrobku.[1] Blízké okolí kaple se proměnilo v anglický park, který byl ohrazen litinovými mřížemi.[11] Původní vnitřní vybavení bylo nahrazeno novým, které na doporučení spisovatele a prvního zemského konzervátora pro památkovou péči v Horních Rakousích Adalberta Stiftera (1805–1868) vytvořil řezbář Jan Rint (1814–?) z východočeského Kuksu, který pracoval mj. i na interiérech buquoyského hradu Rožmberk. Rint vyřezal oltář, lampu na věčné světlo, západní emporu i nástěnné ozdoby.[11] Kresby k ozdobám kůru jsou prací řezbářova syna Josefa Rinta.[12] Lavice jsou dílem vídeňského řezbáře Matyášovského z roku 1861.[11] Před umístěním do kaple v roce 1862 byly řezbářské práce vystaveny v Linci.[12]
V roce 1862 se do hrobky vloupali dva lupiči a ukradli víko rakve komtesy Emilie Františky. Byli však dopadeni.[13]
V roce 1936 byly na vnitřní stěny instalovány náhrobní desky z rodové hrobky v Salcburku.[14]
Po Sametové revoluci byly z kaple ukradeny všechny sošky z lavic a sochy sv. Erazima a Karla Boromejského stejně jako sošky andělů z oltáře. V 90. letech 20. století se však také započalo s restaurováním stavby.[14]
Kaple je orientována, má obdélný půdorys o rozměrech 11,3 x 9 metrů, na východě je zakončena užším presbytářem, který má na vnější straně podobu půlkruhovité apsidy a uvnitř je trojboký.[1][3] Vnější fasáda stavby je jednoduchá, novogotické tvary má šestice oken a průčelí. Západní štít je hladce omítnutý, jeho ramena chrání kamenné desky. Pod nimi je pravoúhle zalamovaný vlys s motivem malých kružeb a konzolek z keramických tvarovek. V ose průčelí se nachází portál s tupě lomeným záklenkem, kolem archivolty je pás posetý kraby a křížovou kytkou na vrcholu. Nad vstupem je v úrovni patra terakotová rozeta s motivem kružeb, nad kruhovým oknem je zazděn kamenný erb. V podélných stěnách jsou vždy dvě na výšku obdélná okna zakončená lomeným obloukem.[3]
Střecha je sedlová s prejzy, nad závěrem presbytáře jsou tři valby.[3]
Kaple je sklenuta křížovou hřebínkovou klenbou a v závěru síťovou hřebínkovou klenbou se vzorcem poloviční hvězdy.[1]
Bohatě vyřezávaný hlavní oltář zhotovil podle návrhu rakouského architekta Heinricha Ferstela Jan Rint. Ústředním motivem byla socha Ukřižovaného, po stranách bývaly sochy sv. Karla Boromejského v mnišském rouchu s kloboukem a klíčem (vlevo) a sv. Erazima taktéž v mnišském rouchu s mitrou a berlou (vpravo), ty však byly ukradeny.[15] Ústřední niku ohraničují čtyři baldachýnky, ve kterých před vykradením bývaly sochy andělů.[16] Pod střední nikou je tabernákl, který má dvířka s precizně vyřezaným reliéfem monstrance.[16] Oltář je podepsaný, na pravém boku je nápis RINT. 1860, do písmene R je vkomponováno písmeno J.[17] Oltářní mensu podpírají tři páry sloupů, každá dvojice má unikátní dekor. Na zadní straně desky je lamberský erb (vlevo) a alianční znak lamberský a oettingen-wallersteinský (vpravo).[17] Vyřezávané věčné světlo bylo odcizeno.
Dvojici třířadových lavic na vnitřní straně kostela zdobily sošky apoštolů a andělů. Po Sametové revouluci však byly odcizeny.[18] Na zadních čelech oddílů lavic je lamberský erb (vlevo) a sdružený lambersko-oettingen-wallersteinský (vpravo).[19] Na předních čelech je rozdělený text Verfertigt, Wien 1861 a von A. Matyasovsky.[19]
Na západní straně se nachází kruchta, kterou podpírají čtyři sloupy. Jejich hlavice tvoří listy a květy růže nebo listy vinné révy s hrozny.[20] Na jednom sloupu je nápis RINT IN LINZ 1861 s vloženým písmenem J.[20] Mistrovsky řešeným prvkem výzdoby je především poprsnice kruchty. Je rozdělena na tři pole, ve středním je nika se sochou Panny Marie (uschována jinde), v levém poli kruhový reliéf s výjevem sv. Jiřího bojujícího s drakem a vpravo sv. Huberta na lovu. Sv. Hubert připomíná úřad nejvyššího dědičného lovčího v Horních Rakousích, který Lambergové zastávali. V reliéfu sv. Jiřího je nápis RINT. 1862 s vloženým písmenem J.[21] Na kruchtě jsou varhany vyrobené ve Vídni, což dokazuje nápuis na vnitřní straně krytu klaviatury J. DEUTSCHMANN IN WIEN.[22]
Na zdech se nachází deset bohatě heraldicky a výtvarně zdobených epitafů příslušníků bavorské (české) větve rodu Lambergů, kteří byli v podzemní hrobce pohřbeni. Čísla odpovídají pořadí úmrtí v tabulce kapitoly Seznam pohřbených.
Levá stěna | |||||
---|---|---|---|---|---|
16. Bedřich Karel Emil hrabě z Lambergu | 15. Emilie Františka Bedřiška hraběnka z Lambergu | 7. Bedřiška Vilemína hraběnka z Montecuccoli-Laderchi,[pozn. 3] rozená hraběnka z Lambergu a její děti 6. Marie Klotilda a 8. Felix Karel | 9. Karel Evžen kníže z Lambergu a jeho choť 10. Bedřiška, rozená kněžna z Oettingen-Oettingenu a Oettingen-Wallersteinu | ||
![]() | ![]() | ![]() | ![]() | ||
Pravá stěna | |||||
11. Emil Antonín hrabě z Lambergu | 12. Marie Bedřiška Emilie a 13. Robert Gustav Emil z Lambergu | 18. Kateřina kněžna z Lambergu, rozená Hrádková | 14. Karel Jáchym kníže z Lambergu | 17. Gutav Vilém Jáchym kníže z Lambergu | 1. Karel Arnošt 2. Josefína Bedřiška 3. Max Josef 4. Ludvík Karel 5. Žofie Josefína z Lambergu |
![]() | ![]() | ![]() | ![]() | ![]() | ![]() |
V roce 1936 bylo na vnitřních stěnách kaple osazeno třináct renesančních náhrobníků a epitafů ze 16. a počátku 17. století, vesměs z bílého a červeného mramoru. Do Čech byly převezeny ze zrušeného hřbitova v Salcburku v roce 1850. Původně byly uskladněny na nádvoří žichovického zámku. Koncem 19. století byly zasazeny do západní ohradní zdi kaple. Venku však trpěly v drsných povětrnostních podmínkách, proto byly nakonec umístěny uvnitř.[23]
Mezi nejpropracovanější patří deska Kašpara z Lambergu († 1548), na které je vyobrazen rytíř ve zbroji. V rozích jsou erby. Nápis je kolem dokola. Deska má rozměry 2,50 na 1,23 metru.[24][25]
Na náhrobní desce Kryštofa IV. z Lambergu († 1579), který v letech 1541–1546 zastával úřad biskupa ze Seckau, je polopostava církevního hodnostáře představena v kněžském rouchu s berlou a knihou. Zatímco biskup je vyobrazen v horní polovině desky v renesanční nice vyložené mušlí a podpírané pilastry s ornamentálním dekorem, nápis je v dolní polovině. Deska má rozměry 2,21 na 1,12 metru.[24][25]
Vpravo od oltáře se nachází podélná náhrobní deska z roku 1551. Její rozměry jsou 1,44 na 2,87 metrů. Silně vypouklý reliéf zobrazuje Kladení do hrobu. Vpravo od sarkofágu (hrobu) je vyobrazen klečící Ambrož z Lambergu, děkan salcburské katedrály, oděný v kněžském rouchu.[26][25]
Neméně cenný je náhrobek salcburského arcibiskupa (?) Baltazara z Lambergu, který se však dochoval jen částečně. Vlevo dole je reliéf postavy v arcibiskupském rouchu, který klečí před Ukřižovaným. Vpravo je lamberský erb. Deska má rozměry 1,65 na 0,97 metru.[26][25]
Krypta se skládá ze dvou prostor, které vyplňují téměř celý prostor pod kaplí. Vchod do kaple je v podlaze pod kruchtou pár metrů od vstupu do kaple. Předsíň je zaklenuta valenou segmentovou klenbou a vlastní hrobka valenou klenbou. Odvětrávání je zajištěno severním a jižním kanálem, které se nacházejí přibližně v polovině vlastní hrobky. V hrobce je umístěno deset rakví dospělých osob a šest dětských.[27]
V tabulce jsou uvedeny základní informace o pohřbených.[28][29] Fialově jsou vyznačeni příslušníci rodu Lambergů, žlutě jsou vyznačeny manželky přivdané do rodiny, pokud zde byly pohřbeny, a blízcí příbuzní. Červeně jsou zvýrazněna knížata a zeleně osoby, které byly původně pohřbeny jinde. Generace jsou počítány od Wolrata II. Lambergera († 1214). V roce 1707 byli Lambergové povýšeni do knížecího stavu. U manželek je generace v závorce a týká se generace manžela. U dětí Felixe z Montecuccoli-Laderchi je generace odvozena z matčiny strany, proto je také v závorce.
Po-řadí | Gene-race | Jméno pohřbeného | Datum a místo narození | Otec | Datum a místo sňatku, choť | Pohřeb a uložení do hrobky | Poznámky |
---|---|---|---|---|---|---|---|
Datum a místo úmrtí | Matka | ||||||
1. | 17. | Karel Arnošt (Karl Ernst) z Lambergu | 2. 1. 1805 | Karel Evžen z Lambergu (č. 9) | Původně pohřben v Salcburku.[9] | Zemřel jako jednoměsíční kojenec. | |
12. 2. 1805 | Bedřiška Žofie z Oettingen-Oettingenu (č. 10) | ||||||
2. | 17. | Josefína Bedřiška (Josephine Friederike) z Lambergu | 22. 5. 1806 | Karel Evžen z Lambergu (č. 9) | Původně pohřbena v Salcburku.[9] | Zemřela jako téměř dvouletá. | |
23. 3. 1808 | Bedřiška Žofie z Oettingen-Oettingenu (č. 10) | ||||||
3. | 17. | Maxmilián Josef (Maximilian Joseph) z Lambergu | 25. 12. 1807 | Karel Evžen z Lambergu (č. 9) | Původně pohřben v Salcburku.[9] | Zemřel jako osmiměsíční kojenec. | |
10. 8. 1808 | Bedřiška Žofie z Oettingen-Oettingenu (č. 10) | ||||||
4. | 17. | Ludvík Karel (Ludwig Karl) z Lambergu | 24. 9. 1809 | Karel Evžen z Lambergu (č. 9) | Původně pohřben v Salcburku.[9] | Zemřel jako tříměsíční kojenec. | |
18. 12. 1809 | Bedřiška Žofie z Oettingen-Oettingenu (č. 10) | ||||||
5. | 17. | Žofie Josefína (Sophia Josefina) z Lambergu | 21. 2. 1815 | Karel Evžen z Lambergu (č. 9) | Původně pohřbena v Salcburku.[9] | Zemřela jako dvouměsíční kojenec. | |
6. 4. 1815 | Bedřiška Žofie z Oettingen-Oettingenu (č. 10) | ||||||
6. | (18.) | Marie Klotilda z Montecuccoli-Laderchi | 1. 6. 1829 | Felix z Montecuccoli-Laderchi 2.10.1799 Mitterau – 2. 1. 1846 Vídeň | Dvojče. Zemřela krátce po porodu. | ||
4. 6. 1829 | Bedřiška Vilemína (Friederike Wilhelmine) z Lambergu (č. 7) | ||||||
7. | 17. | Bedřiška Vilemína (Friederike Wilhelmine) z Lambergu | 29. 6. 1803 Steyr | Karel Evžen z Lambergu (č. 9) | 8. 1. 1828: Felix z Montecuccoli-Laderchi 2. 10. 1799 Mitterau – 2. 1. 1846 Vídeň | Zemřela na následky komplikovanému porodu dvojčat. | |
11. 6. 1829 Vídeň | Bedřiška Žofie z Oettingen-Oettingenu (č. 10) | ||||||
8. | (18.) | Felix Karel z Montecuccoli-Laderchi | 30. 5. 1829 | Felix z Montecuccoli-Laderchi 2.10.1799 Mitterau – 2. 1. 1846 Vídeň | Dvojče. Zemřel krátce po porodu. | ||
17. 6. 1829 | Bedřiška Vilemína (Friederike Wilhelmine) z Lambergu (č. 7) | ||||||
9. | 16. | Karel Evžen z Lambergu | 1. 4. 1764 | Maxmilián Josef z Lambergu 22. 11. 1729 – 23. 6. 1792 | 19. 9. 1802 zámek Wallerstein: Bedřiška Žofie z Oettingen-Wallersteinu (č. 10) | 5. kníže z Lambergu (1797–1831), c. k. komoří, grand Španělska a Kastilie 1. třídy, magnát v Uhrách, držitel velkokříže královského bavorského Řádu sv. Huberta a čestný rytíř Maltézského řádu. Jako první Lamberg se usadil v Čechách. Zakladatel hrobky,[2] milovník knih a grafiky.[6] | |
11. 5. 1831 | Marie Johana z Dachsbergu 18. 11. 1746 – 1832 | ||||||
10. | (16.) | Bedřiška Žofie (Friederike Sophie) z Oettingen-Oettingenu a Oettingen-Wallersteinu | 3.[28] nebo 5. 3.[30] 1776 Wallerstein | Kraft Arnošt z Oettingen-Oettingenu a Oettingen-Wallersteinu 3. 8. 1748 Wallerstein – 6. 10. 1802 Wallerstein | 19. 9. 1802 zámek Wallerstein: Karel Evžen z Lambergu (č. 9) | Dáma Řádu hvězdového kříže a palácová dáma.
Narodily se jí následující děti:
| |
17. 7. 1831 | Marie Tereza z Thurn-Taxisu 10. 7. 1757 Řezno – 9. 3. 1776 Wallerstein | ||||||
11. | 17. | Emil Antonín z Lambergu | 26. 3. 1816 | Karel Evžen z Lambergu (č. 9) | Pohřben 10. 12.1836 v knížecí kryptě.[31] | Poručík u 2. hulánského pluku polního maršála knížete Schwarzenberga. Během lovu se mu při výstřelu roztrhla hlaveň pušky, zranila mu ruku, ze které pak silně krvácel. Zemřel o několik dní později na tetanus ve věku 20 let.[pozn. 4] | |
5. 12. 1836 Praha[31] | Bedřiška Žofie z Oettingen-Oettingenu (č. 10) | ||||||
12. | 18. | Marie Bedřiška Emilie (Maria Friederike Emilie) z Lambergu | 1. 9. 1849 Žihobce | Gustav Jáchym z Lambergu (č. 14) | Jako nemanželské dítě původně pohřbena na hřbitově poblíž vchodu do kostela, do hrobky pohřbena v roce 1855. | Nemanželská dcera, zemřela jako jednoměsíční kojenec. | |
8. 10. 1849 Žihobce | Kateřina Hrádková (č. 18) | ||||||
13. | 18. | Robert Gustav Emil z Lambergu | 25. 10. 1854 | Gustav Jáchym z Lambergu (č. 14) | Pohřben 7. 2. 1855 v knížecí kryptě u sv. Erazima.[32] | Nemanželský syn, zemřel jako tříměsíční kojenec na nekrotické změknutí žaludku (gastromalacia).[pozn. 5] | |
5. 2. 1855 Žihobce[32] | Kateřina Hrádková (č. 18) | ||||||
14. | 17. | Gustav Jáchym z Lambergu | 21. 12. 1812 | Karel Evžen z Lambergu (č. 9) | 10. 1. 1855 Strašín[pozn. 6] (morganaticky): Kateřina Hrádková (č. 18) | 6. kníže z Lambergu, dědičný člen Panské sněmovny rakouské Říšské rady, nejvyšší dědičný zemský lovčí v Horních Rakousích, nejvyšší dědičný zemský komoří v Horních Rakousích, nejvyšší dědičný zemský štolba v Kraňsku a Vindické marce, nejvyšší dědičný zemský stolník v Salcbursku,[pozn. 7] magnát v Uhrách, grand Španělska a Kastilie 1. třídy, čestný rytíř Maltézského řádu. | |
3. 2. 1862 Vídeň[33] nebo Mnichov[28][34] | Bedřiška Žofie z Oettingen-Oettingenu (č. 10) | ||||||
15. | 18. | Emilie Františka Bedřiška (Emilie Franziska Friederike) z Lambergu | 14. 7. 1846 Žihobce | Gustav Jáchym z Lambergu (č. 14) | Nemanželská dcera, zemřela pravděpodobně na záškrt ve věku 16 let. | ||
4. 11. 1862 Berlín | Kateřina Hrádková (č. 18) | ||||||
16. | 18. | Bedřich Karel Emil (Friedrich Carl Emil) z Lambergu | 25. 9. 1843 Žihobce | Gustav Jáchym z Lambergu (č. 14) | Pochován 10. 3. 1883 v knížecí kryptě.[35] | Nemanželský syn, v bitvě u Hradce Králové v roce 1866 se vážně zranil na hlavě, poté trpěl psychickými problémy, které přerostly v choromyslnost. Zemřel ve věku 39 let. | |
4. 3. 1883 Kitzbühel[35] | Kateřina Hrádková (č. 18) | ||||||
17. | 18. | Gustav Vilém Emil (Gustav Wilhelm Emil) z Lambergu | 13. 9. 1841 | Gustav Jáchym z Lambergu (č. 14) | Pohřben 3. 2. 1886 v knížecí kryptě.[36] | 7. kníže z Lambergu (1862–1886), c. k. rytmistr. Nejstarší nemanželský syn, zemřel ve věku 44 let na úbytí ledvin.[36] | |
28. 1. 1886 Vídeň[36] | Kateřina Hrádková (č. 18) | ||||||
18. | (17.) | Kateřina Hrádková, známá jako kněžna Káča | 8. 12. 1824 Čejkovy | 10. 1. 1855 Strašín: Gustav Jáchym z Lambergu (č. 14) | Pohřbena 17. 12. 1889.[37] | Dcera panského šafáře v Čejkovicích. Zemřela ve věku 65 let na ochrnutí srdce.[37]
Narodilo se jí deset dětí. Prvních devět bylo nemanželských. Po sňatku v roce 1855 prohlásil její choť všechny děti za vlastní.[38]
| |
10. 12. 1889 Kitzbühel[37] |
Současné rozmístění rakví je následující (čísla odpovídají pořadí úmrtí z předchozí tabulky):[40]
Ludwig Karl z Lambergu */† 1809 (č. 4) | vchod | Friederike Sophie z Oettingen-Wallersteinu 1776–1831 (č. 10) | ||||
Max Joseph z Lambergu 1807–1808 (č. 3) | Karl Eugen z Lambergu 1764–1831 (č. 9) | |||||
Sophie Josephine z Lambergu */† 1815 (č. 5) | Marie Clotilde z Montecuccoli-Laderchi */† 1829 (č. 6) | Friederike Wilhelmine z Lambergu 1803–1829 (č. 7) | Felix Karl z Montecuccoli-Laderchi */† 1829 (č. 8) | |||
Josephine Friederike z Lambergu 1806–1808 (č. 2) | Emil Anton z Lambergu 1816–1836 (č. 11) | |||||
Robert Gustav Emil z Lambergu 1854–1855 (č. 13) | Marie Friederike Emilie z Lambergu */† 1849 (č. 12) | Gustav Joachim z Lambergu 1812–1862 (č. 14) | ||||
Karl Ernst z Lambergu */† 1805 (č. 1) | Kateřina Hrádková 1824–1889 (č. 18) | |||||
neidentifikováno | Gustav Wilhelm Emil z Lambergu 1841–1886 (č. 17) | |||||
Friedrich Wilhelm Emil z Lambergu 1843–1883 (č. 16) | ||||||
Emilie Franziska Friederike z Lambergu 1846–1882 (č. 15) |
Na některých rakvích se zachovaly nápisy (čísla odpovídají pořadí úmrtí z předchozí tabulky):[41]
Friederike Sophie z Oettingen-Wallersteinu (1776–1831) (č. 10) | Friederike Wilhelmine z Lambergu (1803–1829) (č. 7) Marie Clotilde z Montecuccoli-Laderchi (*/† 1829) (č. 6) Felix Karl z Montecuccoli-Laderchi (*/† 1829) (č. 8) |
---|---|
Die Durchlauchtig Hochgeborene verwittwete Frau |
Hier ruhen Frau Frau Friederike Wilhelmine von |
Emil Anton z Lambergu (1816–1836) (č. 11) | Karl Eugen z Lambergu (1764–1831) (č. 9) |
Die Hochgeborne Herr Emil Graf von Lamberg |
Hier ruhet der Hochgeborne Herr Carl Eugen Fürst von Lamberg, |
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.