Loading AI tools
село у Львівській області, Україна З Вікіпедії, вільної енциклопедії
Ре́пехів — село в Україні, у Львівському районі Львівської області. Населення становить 258 осіб.[1] Орган місцевого самоврядування — Бібрська міська рада.
село Репехів | |
---|---|
![]() | |
Країна | ![]() |
Область | Львівська область |
Район | Львівський район |
Громада | Бібрська міська громада |
Код КАТОТТГ | UA46060010330092853 |
Облікова картка | с. Репехів[1] |
Основні дані | |
Засноване | 1406[2] |
Населення | 258 осіб[1][3] |
Поштовий індекс | 81923[4] |
Телефонний код | +380 3239[1] |
Географічні дані | |
Географічні координати | 49°32′37″ пн. ш. 24°20′50″ сх. д. |
Середня висота над рівнем моря |
305 м[5] |
Відстань до обласного центру |
45 км[6] |
Відстань до районного центру |
36 км[6] |
Найближча залізнична станція | Глібовичі |
Відстань до залізничної станції |
22 км |
Місцева влада | |
Адреса ради | 81712, Львівська обл., Жидачівський р-н, с. Баківці, вул. Львівська, 2[1] |
Карта | |
Мапа | |
![]() | |
|
Назва села Репехів, на думку українського мовознавця Михайла Худаша, походить від кореня «леп», який означає «кращий» у багатьох слов'янських мовах[7].
Село розташоване на півночі району, за 36 кілометрів від районного центру. Фізична відстань до Жидачева — 36 км, до Києва — 578 км.[6]
Сусідні населені пункти:
Місцеві топоніми, зафіксовані у земельній метриці 1787 року: «Загуменики», «Помярки», «В Жолобі», «П'ятничанські Гони», «Попова долина», «Попів ліс», «Коротиші», «Зарваниця», «Коритовина», «Гнилі кернички», «Острий Горб», «Глиниська»[7].
Клімат Репехова | |||||||||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
Показник | Січ. | Лют. | Бер. | Квіт. | Трав. | Черв. | Лип. | Серп. | Вер. | Жовт. | Лист. | Груд. | Рік |
Середній максимум, °C | −1,3 | 0,0 | 5,0 | 12,6 | 18,6 | 21,8 | 23,1 | 22,6 | 18,3 | 12,7 | 5,5 | 0,6 | 11,6 |
Середня температура, °C | −4 | −2,6 | 1,6 | 8,0 | 13,4 | 16,6 | 17,8 | 17,2 | 13,4 | 8,3 | 2,7 | −1,7 | 7,6 |
Середній мінімум, °C | −6,7 | −5,1 | −1,7 | 3,5 | 8,3 | 11,4 | 12,6 | 11,9 | 8,5 | 3,9 | 0,0 | −4 | 3,6 |
Норма опадів, мм | 36 | 35 | 39 | 51 | 79 | 94 | 96 | 73 | 58 | 43 | 41 | 47 | 692 |
Джерело: |
У селі розташована ботанічна пам'ятка природи — Тополя-патріарх.
Населення села Репехів (1765–?) | |||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|
Рік | Загальна кількість | Релігійний склад | |||||
Греко-католики | % | Римо-католики | % | Юдеї | % | ||
1765[8] | 187[lower-alpha 1] | ||||||
1880 | |||||||
1909 | |||||||
1935 | - | - |
За даними перепису населення 2001 року у селі проживали 258 осіб.[1][3] Рідною мовою назвали[9]:
Мова | Кількість осіб | Відсоток |
---|---|---|
українська | 258 | 100,00 % |
Перша згадка про село датується 1406 роком: вона міститься у борговому зобов'язанні польського короля Казимира шляхтичеві Чебровському, у якому король дозволив збирати прибутки з ряду сіл, серед яких був і Репехів, як покриття боргу розміром 50 гривень. Село на той час належало Короні Польській, було віддано братам Ч(Ц)ебровським до 1469 року.[2]
19 лютого 1506 року село, як і сусідні Баківці, Трибоківці та Жабокруки, були звільнені від сплати податків, що могло бути спричинено набігом татар. У той час воно належало польському шляхтичу — галицькому хорунжому Рафалу з Сєняви (Рафаелю із Сеняви). У 1515 році, за наявності 3 ланів землі[lower-alpha 2], село належало Мсцішкам. У актовому записі 1521 року зазначено про те, що Репехів було залишено у довічну власність Яну Чебровському (Цебровському), хоча вже у 1525 році села Репехів, Баківці, Трибоківці та Борилів[lower-alpha 3] були віддані як борг за позичені 300 золотих хорунжому Миколі Сенявському. Через вісім років, 31 травня 1533 року, король надав села Баківці, Трибоківці, Репехів, Жабокруки, Дворище та Любшу у довічне утримання Александру і Прокопу Сенявським[2] — молодшим братам майбутнього великого коронного гетьмана[10] Миколая Сєнявського (між іншим, побратима Дмитра-Байди Вишневецького). У 1547 році король надав села Репехів і Баківці у спадкове володіння Олександру і Прокопу Сенявським. За даними податкового реєстру 1578 року у селі оброблялись 6 ланів[lower-alpha 2] землі, жив священик, а саме село належало жмигродському каштелянові[11].
Навесні 1600 року король Зигмунд III Ваза дозволив Яну Щасному Гербуртові викупити села Репехів, Баківці і Трибоківці у їх власниці — Анни Стадніцкої. Довічним володінням Станіслава Глембоцького село стало весною 1622 року з волі короля, Зигмунта III Вази, хоча через 2 роки село було передане Яну Каменомойському. У 1626 році село зазнало спустошливого нападу татарської орди, що не дозволило зібрати і 5-ї частини нормального податку [11]. У Репехові, у 1630—1640 роках, було 2 стави, 2 млини, мешкало 15 сімей кметів. У довічне володіння Маріанні Кросновській село перейшло на початку 1641 року, за рішенням польського короля Владислава IV, хоч через кілька років село перебувало у власності Анни Казановської.[12]
Під час національно-визвольної війни українського народу село, як і сусідні Трибоківці і Баківці, спустошили татарські орди. Опис 1662 року зазначає, що у селі були 4 кмети, 6 комірників, 1 загородник, млин, став і не менше 30-ти бджолосімей. На той час село перебувало у довічному володінні Анни з Потока Слушки та її другого чоловіка Міхала Яна Станіславського.[8]
Наступним зафіксованим власником села став ковельський староста князь Димитр Яблоновський, який 10 листопада 1740 року отримав села Баківці, Репехів і Трибоківці від польського короля Августа II Сильного. Згідно з актом люстрації села 1765 року, річний прибуток із села становив 2183 золотих. Після першого поділу Польщі, що відбувся у вересні 1772 року, село опинилось у складі імперії Габсбурґів (з 1804 року — Австрійської імперії). Власник не змінився — 5 червня 1778 року князь Яблоновський викупив Репехів, декілька довколишніх сіл за 28 000 злотих ринських.[8]
На виборах у селі Репехів працює окрема виборча дільниця, розташована в приміщенні народного дому «Просвіта». Результати виборів:
Парламентські вибори 2012, результати голосування[18] | ||||
---|---|---|---|---|
віддано голосів | ||||
ВО «Батьківщина» | 55 | |||
ВО «Свобода» | 42 | |||
«УДАР» | 32 | |||
«Наша Україна» | 6 | |||
«Партія регіонів» | 5 | |||
Інші | 3 |
На позачергових парламентських виборах 2019 року у селі функціонувала окрема виборча дільниця № 460310, розташована у приміщенні народного дому.
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.