Loading AI tools
місто в Луганській області (Україна) З Вікіпедії, вільної енциклопедії
Попа́сна — місто в Україні, адміністративний центр Попаснянської міської громади Сєвєродонецького району Луганської області та колишній центр ліквідованого Попаснянського району Луганської області України. Засноване в 70-ті роки XIX ст. у зв'язку з будівництвом Донецької залізниці. Місто розташоване в південно-західній частині області, за 90 км від обласного центру. За даними на 1 січня 2018 року в місті Попасна проживало 20 600 осіб.
Попасна | |||||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
| |||||||||
![]() | |||||||||
Основні дані | |||||||||
Країна | ![]() | ||||||||
Область | Луганська область | ||||||||
Район | Сєвєродонецький район | ||||||||
Громада | Попаснянська міська громада | ||||||||
Код КАТОТТГ: | UA44120070010080343 | ||||||||
Засноване | 1878 | ||||||||
Колишня назва | імені Л. М. Кагановича (1938—1943) | ||||||||
Статус міста | з 1938 року | ||||||||
Населення | ▼ 20 600 (01.01.2018)[1] | ||||||||
Площа | 29 км² | ||||||||
Густота населення | 725 осіб/км² | ||||||||
Поштові індекси | 93309 | ||||||||
Телефонний код | +380-6474 | ||||||||
Координати | 48°38′00″ пн. ш. 38°22′48″ сх. д.H G O | ||||||||
Висота над рівнем моря | 244 м | ||||||||
Водойма | річки: Балка Пилипчата, Балка Комишуваха, Балка Калинова | ||||||||
Назва мешканців | попасня́нин, попасня́нка, попасня́ни | ||||||||
Відстань | |||||||||
Найближча залізнична станція | Попасна | ||||||||
До обл./респ. центру | |||||||||
- залізницею | 99 км | ||||||||
- автошляхами | 85 км | ||||||||
Міська влада | |||||||||
Адреса | 93300, Луганська область, м. Попасна, площа Миру, буд. 2 | ||||||||
Міський голова | Ханатов М. (Керівник Попаснянської ВЦА) | ||||||||
|
Місто було майже повністю зруйноване під час бойових дій у лютому-травні 2022 і тимчасово окуповане Російською Федерацією з 8 травня 2022 року[2][3].
Поблизу міста проходить Т 05-04. На південно-західній частині міста бере початок річка Балка Пилипчата. У місті бере початок річка Балка Комишуваха. У південній частині міста бере початок Балка Калинова.
Назву місто дістало від хутора Попасна[джерело?], який належав місцевому поміщикові і був базою для випасу овець[джерело?]. Первісна назва хутора — Кленовий: за поширення клену[джерело?].
У 1850 році почалося будівництво Донецької Кам'яновугільної залізниці, а в 1878 пішли перші поїзди з Попасної до Дебальцевого та Краматорська. У цьому ж році був побудований залізничний вокзал станції Попасна. З 1910 року Попасна стала великим залізничним вузлом. З 1912 по 1931 рік були побудовані завод силікатної цегли, паровий млин, скляний завод (евакуйований з Польщі), три школи, клуб, бібліотека, вагонне і локомотивне депо, вагоноремонтний завод.
Місто постраждало внаслідок геноциду українського народу, вчиненого урядом СРСР у 1932—1933 роках, кількість встановлених жертв — 416 людей[4].
24 жовтня 1938 року Попасній був офіційно присвоєний статус міста. До 1944 року місто мало назву імені Л. М. Кагановича. У роки війни місто було сильно зруйноване. Але вже з 1944 року, після звільнення, місту повернули назву «Попасна» і в ньому почали відновлювати виробництво. Після війни з'явилися такі підприємства як хлібокомбінат, завод продтоварів, швейна фабрика, молокозавод.
У 1955 році тут діяли кілька підприємств з обслуговування залізничного транспорту, скляний завод, молочний завод, хлібопекарський комбінат, три середні школи, три семирічні школи, дві школи робітничої молоді, початкова школа, 5 бібліотек, стадіон[5].
У 1974 році чисельність населення становила 30,3 тис. осіб, найбільшими підприємствами були вагоноремонтний завод, завод металовиробів, скляний завод, молокозавод і швейна фабрика.
У січні 1989 року чисельність населення становила 30 257 осіб[6], тут діяв вагоноремонтний завод, завод металовиробів, склозавод і швейна фабрика[7].
З 2014 року місто перебуває в зоні бойових дій війни на сході України.
22 липня, у межах АТО, українські військові підрозділи і добровольчий батальйон «Донбас» звільнили Попасну від угруповань бойовиків ЛНР.[8]
2 вересня 2014 року проросійські сили обстріляли місто, вогонь вівся з боку міст Ірміно та Первомайськ, через обстріли пошкоджено лінії вагоноремонтного заводу, відбулися руйнування у приватному секторі. Жителі Попасної полишали місто[9].
30 вересня близько 9:30 проросійські бойовики почали обстріл Попасної ракетними системами залпового вогню «Град», горіла станція швидкої медичної допомоги, були вбиті та поранені[10]. 3 жовтня відбувся черговий обстріл міста терористами. 4 жовтня близько 12:40 терористи обстріляли вагонний завод, о 15:45 — другий обстріл, одна людина загинула, 10 зазнали поранень, троє тяжкопоранених; пошкоджені житлові будинки та газопровід, місто відключено від газопостачання[11]. 8 жовтня вранці бойовики починають інтенсивний обстріл із мінометів Попасної, голова Луганської ОДА Геннадій Москаль повідомив, що телефонічний зв'язок з містом перервано[12]. Через обстріл бандформуваннями з «Градів» — 15 пострілів — 22 жовтня одна людина загинула і двох поранено. Того ж дня пресцентр АТО заявляє, що дана інформація не відповідає дійсності: «Обстановка в районі н.п. Попасна стабільна, інформація про сьогоднішні обстріли житлових кварталів міста та втрати серед мирного населення є такою, що не відповідає дійсності»[13]. 26 листопада близько 13-ї години Попасну обстріляли із «Градів» з боку міста Стаханов, трьох мешканців було поранено[14]. По уточнених даних, загинуло 2 людей[15].
29 листопада 2014 року після 10-ї години ранку бойовики обстріляли із систем залпового вогню «Град» Попасну, снаряди вибухнули в мікрорайоні «Черемушки». Від осколкових поранень загинув місцевий мешканець, а ще одна людина зазнала поранення. Крім того, пошкоджено дитячий садок, вибито вікна у школі та житловому будинку, перебито газопровід[16][17][18].
17 січня 2015 року бойовики обстріляли з «Градів» Попасну, одна людина загинула, четверо поранені; за уточненими даними загинуло двоє людей[19][20]. 25 січня в місті від осколків реактивного снаряду з «Граду» смертельно поранило 50-річного чоловіка[21]. Загалом 26 січня внаслідок обстрілів міста терористами загинуло троє людей[22]. 27 січня Попасна пережила більше десяти обстрілів із «Градів», артилерії й мінометів, загинуло двоє мешканців[23]. 31 січня у Попасній від обстрілів зруйнований житловий будинок, господарка загинула під уламками, чоловік зазнав важких травми[24].
Наслідки обстрілу бойовиками м. Попасної, лютий 2015 рік | |||||||||||
![]() |
![]() |
3 лютого увечері артилерійський снаряд влучив у житловий будинок, 77-річна господарка загинула на місці. Під завалами знаходять тіла загиблих від попередніх обстрілів — 52-річного чоловіка та 60-річного чоловіка, що загинув 2 лютого[25].
Станом на 9 лютого 2015 року в Попасній залишилося близько 4000 мешканців[26]. 11 лютого практично не припинялися обстріли Попасної та періодичні спроби бойовиків увірватися в місто, від поранень у першій половині дня помер один мирний мешканець, ушкоджень зазнали троє, третина міста знеструмлена[27]. 11 лютого — внаслідок обстрілів терористами із артилерії та «Градів» — загинув один і поранені п'ятеро мирних мешканців[28]. 15 лютого о 00.20 терористи з боку окупованого Первомайська обстріляли Попасну із систем «Град», загинули 87-річний чоловік та 69-річна жінка[29].
Російські загарбники стали обстрілювати місто невдовзі після початку повномасштабної збройної агресії в лютому 2022 року.
В другій половині квітня 2022 року ворогу вдалось захопити половину міста, точились запеклі вуличні бої, артилерійські обстріли. За словами голови Луганської ОВА Сергія Гайдая «вцілілі будинки у Попасній відсутні». На той час медичну допомогу в місті надавали тільки військові медики, а за даними міської влади під час боїв загинуло не менше ста місцевих мешканців[30].
З захопленої частини міста ворог примусово депортував населення до окупованих територій. Евакуація мирних мешканців до вільної України була сильно ускладнена постійними обстрілами. В місті залишилось понад 2,5 тисячі людей[30].
8 травня 2022 року українським військовим довелось відійти на підготовлені позиції, місто опинилось під російською окупацією[31]. [32].
2 липня 2022 року в місті спочатку зайнявся, а потім вибухнув російський склад боєприпасів[33][34].
27 жовтня 2022 року з'явились заяви, що окупанти не збираються відбудовувати місто Попасна. Окупантами розглядають ідеї переселення людей в інші окуповані міста: Первомайськ, Золоте, Лисичанськ, Сєвєродонецьк.[35].
За даними перепису 2001 року 49,44 % населення міста вказали українську мову рідною, 50,31 % — російську, 0,25 % — інші мови[36].
Економіка міста переважно орієнтована на залізничний транспорт і вугільну промисловість.
Тут діють вагоноремонтний завод, локомотивне депо, вагонне депо[37]і хлібоприймальне підприємство[38].
Попасна.City — міське інтернет-видання, запущене у липні 2018 року колективом газети «Попаснянський вісник» та Агенцією розвитку локальних медіа «Або».[39] З початком повномасштабної війни редакція релокувалася і продовжує щоденно оновлювати сайт.
Попаснянський районний краєзнавчий музей заснований на базі колишнього шкільно-заводського музею. Організатором і беззмінним керівником музею був ветеран Другої світової війни, «Відмінник народної освіти», Почесний громадянин м. Попасна — Семен Петрович Іофе.[42]
З 1952 року разом з учнями середньої школи № 45 він почав збирати різні старовинні речі.
09.05.1975 р. відбулося урочисте відкриття музею у окремому приміщенні по вул. Герцена, буд.3.
15.02.2002 р. рішенням сесії районної Ради музею присвоєно статус районного краєзнавчого музею.
Колекція районного краєзнавчого музею м. Попасна нараховує понад 13 тисяч одиниць зберігання — це пам'ятки археології, зібрання нумізматики, документи, твори мистецтва й побутові речі.
Музейну експозицію розгорнуто на площі 492 м² у 9 залах, де представлено майже 10 тисяч оригінальних експонатів, експозиція складається з наступних відділів:
Віртуальна подорож музеєм[43]
Екскурсійні дні: з вівторка по суботу з 8:00 до 17:00.
Попасна.City — інтернет-видання про життя міста, головні новини Попасної.
Туристичний путівник Попасною: як доїхати, де зупинитися, як розважитись у місті.
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.