Loading AI tools
село в Луганській області, Україна З Вікіпедії, вільної енциклопедії
Грицаї́вка — село в Україні, у Білокуракинській селищній громаді Сватівського району Луганської області.
село Грицаївка | |
---|---|
Країна | ![]() |
Область | Луганська область |
Район | Сватівський район |
Громада | Білокуракинська селищна громада |
Облікова картка | Грицаївка |
Основні дані | |
Засноване | 1600 р. |
Населення | 138[1] |
Площа | 1,234 км² |
Густота населення | 111,83 осіб/км² |
Поштовий індекс | 92241 |
Телефонний код | +380 6462 |
Географічні дані | |
Географічні координати | 49°26′25″ пн. ш. 38°36′31″ сх. д. |
Середня висота над рівнем моря |
146 м |
Водойми | р. Козинка |
Відстань до районного центру |
14 км |
Найближча залізнична станція | Білокуракине |
Місцева влада | |
Адреса ради | 92241, Луганська область, Білокуракинський район, с. Бунчуківка |
Карта | |
Мапа | |
![]() |
Площа села 132 га.[2]
Село засноване козаками-переселенцями на початку XVII століття. Заселення цих земель наприкінці XVII — початку XVIII століть відбувалося за участі Острозького та Ізюмського полків. Люди приходили й самочинно в цей край на промисли: займалися рибальством, полюванням, бджільництвом. Стосунки українських «уходників» і царської сторожової служби були не безхмарними. Нові хвиля повстань в Україні і їх поразки змушували козаків і селян шукати свого притулку на Слобідській Україні.
На початку XVIII століття, після азовських походів Петра I ці землі були віддані князю Борису Куракіну. Його син Олександр Куракін у 1730—1760 роках розводив на цих землях овець та велику рогату худобу, давав притулок кріпакам-утікачам з України та Росії, козакам з Чернігівської губернії, заради заселення спустошених придушенням повстання Булавіна земель[2].
1804 року в селі по лівому боку яру налічувалось 12 дворів[3].
Під час Голодомору 1932—1933 років за архівними даними в селі загинуло 227 осіб[4].
У роки німецько-радянської війни село було окуповане німецько-італійськими військами з липня 1942 по січень 1943 року. Під час Острогозько-Россошанської наступальної операції частинам Південно-Західного фронту Червоної армії була поставлена задача вийти 18 січня 1943 року на лінію Шахове — Нагольна — Дем'янівка — Грицаївка — Гайдуківка. 25 січня 1943 року бійці 267 стрілецької дивізії вийшли на рубіж Грицаївка — Струнівка — Гайдуківка[5].
Населення становить 79 осіб, 36 дворів[2].
У селі існують вулиці: Дорожня, Жовтнева, Зарічна, Лісна, Першотравнева, Підгірна.
За радянських часів землі села належали колгоспу імені Кірова з центральною садибою в селі Бунчуківка. Колгосп мав 6046 га сільгоспугідь, з них 3735 га ріллі. Головами колгоспу були: 1962—1975 — Вітер Іван Григорович; 1975—1997 — Греков Олександр Іванович[2]. Господарство спеціалізувалось на відгодівлі великої рогатої худоби. Колгосп був нагороджений іменним прапором від імені ЦК КПРС, Верховної Ради СРСР та ВЛКСМ.
Село розташоване за 17 км від районного центру і за 17 км від залізничної станції Білокуракине на лінії Валуйки — Кіндрашівська-Нова[2].
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.