Галага́нівка — українське село у Черкаському районі Черкаської області, підпорядковане Чигиринській міській громаді. Розташоване на правому березі річки Тясмин, за 70 км від районного та обласного центру — міста Черкаси.
село Галаганівка | |
---|---|
![]() | |
Країна | ![]() |
Область | Черкаська область |
Район | Черкаський район |
Громада | Чигиринська міська громада |
Облікова картка | Галаганівка |
Основні дані | |
Засноване | 1709 |
Населення | 873 (на 01.01.2007)[1] |
Площа | 3,51 км²[2] |
Густота населення | 248,7 осіб/км² |
Поштовий індекс | 20915 |
Телефонний код | +380 4730 |
Географічні дані | |
Географічні координати | 49°03′19″ пн. ш. 32°43′37″ сх. д.H G O |
Середня висота над рівнем моря |
88 м[3] |
Водойми | р. Ірклій |
Відстань до обласного центру |
фізична: 64 кмавтошляхами: 70 км[4] |
Місцева влада | |
Адреса ради | м. Чигирин |
Карта | |
Мапа | |
![]() |
Населення — 873 чоловік (441 двір).
На заході сусідить з містом Чигирин та селом Чернече, на сході з селом Стецівка.
Сліди первісних людей відкрито на території села ще в епоху бронзи. У І тисячолітті до нашої ери тут проживали пращури слов'ян — місцеві землеробські племена. Згодом приходять кочівники — кімерійці, скіфи, сармати. Біля села й донині збереглися кургани скіфського періоду. Перше поселення було розміщено там, де сьогодні розташовано куток нинішнього села, названий Подолом, і тяглося однією вулицею з маленькими хатинками. Мешканцями його були селяни, які тікали від панського гніту.[джерело?]
Перший документальний запис про село у 1709 році був про те, що чигиринський полковник Гнат Галаган заснував слободу Галаганівка.
Станом на 1886 рік у селі Стецівської волості Олександрійського повіту Херсонської губернії мешкало 1172 особи, налічувалось 211 дворових господарств, існувала православна церква[5], у 1875 році відкрита церковно-приходська школа[6].
За переписом 1897 року кількість мешканців зросла до 1660 осіб (810 чоловічої статі та 850 — жіночої), з яких 1650 — православної віри[7].
До Другої світової війни в селі працювали сільськогосподарські артілі «Правда» та «Більшовицький сигнал».
Згідно з переписом УРСР 1989 року чисельність наявного населення села становила 1074 особи, з яких 463 чоловіки та 611 жінок[8].
За переписом населення України 2001 року в селі мешкали 924 особи[9].
Мова
Розподіл населення за рідною мовою за даними перепису 2001 року[10]:
Мова | Відсоток |
---|---|
українська | 96,33 % |
російська | 3,13 % |
білоруська | 0,22 % |
молдовська | 0,11 % |
інші | 0,21 % |
У селі розташовано фермерське господарство І. Ф. Беспалого, який орендує земельні паї жителів села і землі сільської ради та займається вирощуванням зернових культур і тваринництвом.
На території Галаганівки розташовано навчально-виховний комплекс І-ІІІ ступенів, поштове відділення, бібліотека, фельдшерсько-акушерський пункт, 3 магазини, триває робота з газифікації села.
У центрі села споруджено обеліск Слави, на якому викарбувані імена 142 жителів Галаганівки, які загинули на фронтах Другої світової війни. У школі створено кімнату бойової слави, де зібрано багато матеріалів про земляків — учасників війни.
Село має футбольний клуб «Фермер», що брав участь у змаганнях чемпіонату Черкаської області.
- Гугленко Віктор Володимирович (1969—2022) — старший сержант Збройних сил України, учасник російсько-української війни.
Wikiwand in your browser!
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.