Альфред Владислав Захаре́вич (пол. Alfred Władysław Zachariewicz; 26 серпня 1871, Львів — 11 липня 1937, Варшава) — польський, львівський архітектор, живописець[1] і підприємець.
У Вікіпедії є статті про інших людей із прізвищем
Захаревич.
Коротка інформація Альфред Захаревич, Народження ...
Закрити
Народився у Львові у сім'ї архітектора Юліана Захаревича. Навчався у Львівській гімназії ім. Франца Йосипа I, Вищій Реальній школі (1887–1890), у Львівській політехніці (1890–1895), Віденській політехніці (1895–1896). Асистент кафедри будівництва Львівської політехніки (1897–1900). Працював у проєктному бюро Івана Левинського 1892–1901. Від 1899 року член Політехнічного товариства у Львові.[2] У 1902 заснував власне архітектурне бюро і будівельне підприємство у спілці з Юзефом Сосновським, за участю інженера Міхала Фінкельштейна. Після складення другого державного іспиту в Політехніці у 1903 отримав концесію на будівництво у Львові. У тому ж році заснував найбільшу в Галичині фабрику залізобетонних виробів, розгорнув діяльність у галузі промислового будівництва. До 1914 року, застосовуючи будівельні конструкції Франсуа Геннебіка фірма спорудила понад 200 мостів по всій Галичині. Фабрика знаходилась на Оболоні 3 (нинішня вулиця Залізнична).[3] 1910 року взяв участь у виставці польських архітекторів у Львові.[4] Був одним із засновників створеного в червні 1908 року «Кола польських архітекторів у Львові».[5] 26 листопада 1926 року обраний до правління Кола[6], перед Першою світовою війною очолював його президію.[7] Був одним із співвласників кондитерської фабрики «Dr. Jan Rucker i Sp.» на вулиці Замарстинівській у Львові.[8] 1929 року входив до складу журі конкурсу на проєкт будинку Міністерства закордонних справ Польщі.[9] Виконував обов'язки почесного консула Данії у Львові (1908–1914). Був одружений із Мартою Амме родом із Гамбурга. 1934 року виїхав до Варшави. Помер у Варшаві, похований там же на євангелістському цвинтарі.
- Житловий будинок № 7 на вулиці Валовій у Львові.[10]
- Вхідні ворота зі сторони Стрийського парку на Загальній крайовій виставці у Львові (1894).[11]
- 1899–1900 — будинок на вул. Сикстуській, 9 (Дорошенка).[12]
- 1900 р. — будинок на вул. К. Танської, 3 (нині — вулиця Руданського)[12]
- Архітектурна частина пам'ятника Станіславові Щепановському на Личаківському цвинтарі, спорудженого 1904 року. Скульптор Григорій Кузневич.[13]
- 1904–1905 — будинок родини Бромільських на вул. Кшижовій, 48 (нині вул. Чупринки). Фасад із рисами модернізованої готики і романського стилю. Пізніше належав Українському товариству допомоги інвалідам.[14]
- 1905 — вілла на вул. Барвінських 10.[12]
- 1905 — вілли на вул. Метрологічній 2, 4 (1905).[12]
- Конкурсний проєкт українського театру на нинішній площі Шашкевича у Львові (1905).[15]
- Конкурсний проєкт будинку Політехнічного товариства у Львові. На конкурсі 1905 року не здобув відзнак.[16]
- Будівля «Польського академічного дому» в закопанському стилі на нинішній вулиці Герцена 7 (1906—1907).[17]
- 1909 — Академічний дім єврейської студентської громади на нинішній вул. Ангеловича, 28 у співавторстві з Юзефом Авіном. Нині це Львівський професійний ліцей залізничного транспорту.[18]
- Будинок Торгово-промислової палати на вул. Академічній, 17 (нині Проспект Шевченка) у Львові. Споруджено у 1907–1910, за проєктом Захаревича, за участю архітектора Тадея Обмінського, після здобуття першої премії на конкурсі проєктів.[19] Фотографії інтер'єрів будівлі Захаревич експонував на архітектурній виставці у Львові 1910 року.[4]
- Будинок страхової компанії Assicurazioni Generali di Trieste на вулиці Коперника, 3 у Львові. Спорудженню передували два проєкти від 1908 і 1910 років, створені спільно з Юзефом Сосновським. Керував спорудженням Антоній Рудольф Фляйшль. Скульптурний декор Зигмунта Курчинського.[20]
- Будинок Теодора Балабана на вулиці Галицькій, 21 у Львові. Спроєктований спільно із Сосновським у 1908—1909 роках. Будівництво завершено 1910 року. Скульптурне оздоблення Зигмунта Курчинського. Дім є однією з найкращих пам'яток архітектури модерну у Львові.[21]
- 1909–1911 — колишня бурса на вул. Йосифа Сліпого, 33, у співавторстві із Адольфом Піллером.[22]
- Реконструкція та надбудова сходових кліток Великої міської синагоги, перебудова даху над ними. Проєкт створений 1910 року спільно з Юзефом Сосновським.[23]
- 1909–1911 — будинок Акційного кооперативного банку на пл. Смольки, 3 (нині пл. Григоренка).[24] Отримав другу нагороду на конкурсі проєктів, однак прийнятий до реалізації.[25] Проєкт і модель будівлі Захаревич експонував на архітектурній виставці у Львові 1910 року.[4]
- 1912–1913 — дім Кредитного товариства землевласників на вулиці Коперника, 4.[26]
- Міст через ріку Рибницю на дорозі Косів—Ясенів.[27]
- 1911–1912 перебудова головної будівлі фабрики консерв Зигмунта Рукера на Знесінні (вул. Б. Хмельницького).[28]
- 1911–1913 — жіноча гімназія ім. З. Стшалковської на вул. Зеленій, 22. Нині львівська середня загальноосвітня школа I—III ступенів № 6 з російською мовою навчання.[29] В основу планування ліг проєкт Адама Опольського та Ігнатія Кендзерського.[30]
- Галицький акційний купецький банк на вулиці Галицькій, 19 у Львові. Проєкт, виконаний спільно із Сосновським, датується 1913 роком. Керував спорудженням Ян Шульц, який вніс зміни, затверджені додатковим планом 1916 року.[31]
- 1914 — будівля XI міської математично-природничої гімназії імені Снядецьких.[32] Нині львівська середня загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 17 на вул. Мельника, 1/3.[33]
- Залізобетонні конструкції куполу, проєкт орнаментальних ліпних оздоб і розписів вестибюля, сецесійних інтер'єрів залів першого і другого класів Головного залізничного вокзалу у Львові.[34]
- Залізобетонний фундамент пам'ятника Міцкевичу у Львові.[35]
- Залізобетонний залізничний міст над вулицею Купільною (нині вул. Опришківська) у Львові. Збудований фірмою Захаревича і Сосновського за проєктом інженера Єжи Венгерського.[36]
- Пекарня «Меркурій» на вул. Городоцькій. Нині хлібозавод № 1.[37]
- Взуттєва фабрика «Гафота» на вул. Жовківській 136 (нині Б. Хмельницького), спільно з інженером Станіславом Беньковським у 1912–1913 роках.[38]
- Реставрація інтер'єру костелу домініканців Львова спільно з Юзефом Сосновським у 1905-1914 роках.[39]
- Вілла родини Юрашів на вулиці Горбачевського, 19. Спроєктована Адамом Мсцівуєвським на фірмі Захаревича і Юраша.[40], збудована фірмою у 1929–1930 роках.[41]
- Санаторій «Львігруд» у Криниці на вулиці Нітрібітта, 6. Споруджено за конкурсним проєктом 1926 року, який здобув одне з трьох перших місць. Співавтор Євген Червінський.[42]
- Конкурсний проєкт греко-католицької церкви у візантійському стилі 1902.[25]
- Конкурсний проєкт будинку страхового товариства «Дністер» 1903.[25]
- Конкурсний проєкт будинку Дирекції залізниць, що на нинішній вулиці Листопадового чину (друга нагорода). Співавтори проєкту — Людвік Соколовський, Станіслав Пьотровський і Станіслав Фертнер.[43]
- Проєкт будинку Банку крайового господарства і Міністерства публічних робіт у Варшаві. Четверта нагорода на конкурсі 1927 року. Співавтор Адам Мсцівуєвський.[44]
Архітектура Львова… — С. 396.
Towarzystwo Politechniczne we Lwowie 1877—1902. Pamiętnik jubileuszowy / pod red. E. Grzębskiego. — Lwów, 1902. — S. 97.
Архітектура Львова… — С. 460.
Ruch budowlany i rozmaitości // Przegląd Techniczny. — 1908. — № 30. — S. 376.
Różne sprawy // Czasopismo Techniczne. — 1926. — № 24. — S. 416.
Архітектура Львова… — С. 404.
Dział ekonomiczny // Słowo Polskie. — 10 grudnia 1906. — № 561. — S. 9.
Konkurs na Gmach Ministerstwa Spraw Zagranicznych // Architektura i Budownictwo. — 1929. — № 7. — S. 277.
Архітектура Львова… — С. 483.
Архітектура Львова… — С. 407.
Архітектура Львова… — С. 482.
Pomnik ś. p. Stanisława Szczepanowskiego // Słowo Polskie. — 4 listopada 1904. — № 519. — S. 6.
Архітектура Львова… — С. 438.
Левицький К. Чому припізнилася у нас перед світовою війною будова українського театру у Львові? // Діло. — 1937. — 4 листопада. — № 243 (14787). — С. 3. W. Ż. Konkurs na budowę domu Towarzystwa Politechnicznego we Lwowie // Przegląd Techniczny. — 1906. — № 3. — S. 26.
Архітектура Львова… — С. 409, 434.
Архітектура Львова… — С. 436.
Архітектура Львова… — С. 415—417; Konkurs na dom izby handlowej i przemysłowej we Lwowie // Architekt. — 1907. — № 7; Rozmaitości // Czasopismo Techniczne. — 1907. — № 6. — S. 107. Lewicki J. Między tradycją a nowoczesnością: architektura Lwowa lat 1893—1918. — Warszawa: Neriton, 2005. — S. 300. — ISBN 83-88372-29-7. Вуйцик В. Вулиця Галицька у Львові // Вісник інституту «Укрзахідпроектреставрація». — 1999. — № 10. — С. 59—61. Архітектура Львова… — С. 435.
Бойко О. Велика міська синагога // Синагоги Львова. — Львів : ВНТЛ-Класика, 2008. — С. 88—89. — ISBN 966-8849-30-2. Архітектура Львова… — С. 421.
Архітектура Львова… — С. 500.
Архітектура Львова… — С. 420.
Архітектура Львова… — С. 413.
Архітектура Львова… — С. 463.
Архітектура Львова… — С. 430.
Lewicki J. Między tradycją… — S. 309—310.
Вуйцик В. С. Вулиця Галицька… — С. 58.
Ilustrowany informator miasta Lwowa… — S. 17.
Архітектура Львова… — С. 429.
Архітектура Львова… — С. 456—457.
Архітектура Львова… — С. 504.
Архітектура Львова… — С. 458.
Архітектура Львова… — С. 461.
Архітектура Львова… — С. 462.
Orłowicz M. Ilustrowany przewodnik po Lwowie. — Wyd. drugie, rozszerzone. — Lwów-Warszawa: Książnica-Atlas, 1925. — S. 108. Ćwiklińska B. Konkurs architektoniczny na pensjonat w Krynicy (1926) Jego postaci i pokłosie // Almanach Muszyny. — 2005. — S. 159. — ISSN 1234-6276. Бірюльов Ю. О. Захаревичі: Творці столичного Львова. — Львів : Центр Європи, 2010. — С. 315. — ISBN 978-966-7022-86-0. Lwów dla Krynicy // Cracovia Leopolis. — 2007. — № 3. — S. 59. — ISSN 1234-8600; Protokół // Architekt. — 1926. — № 6—7. — S. 8, 10, 31. Архітектура Львова… — С. 501.
Norwerth E. Konkurs na budowę gmachu Ministerstwa Robót Publicznych i Banku Gospodarstwa Krajowego // Architektura i Budownictwo. — 1927. — № 10. — S. 315—317, 320—321, 325.
- Архітектура Львова: Час і стилі. XIII—XXI ст. — Львів : Центр Європи, 2008. — 720 с. — ISBN 978-966-7022-77-8.
- Бірюльов Ю. Захаревич Альфред Владислав // Енциклопедія Львова / За редакцією А. Козицького та І. Підкови. — Львів : Літопис, 2007. — Т. 2. — С. 412—415. — ISBN 978-966-7007-69-0.
- Бірюльов Ю. О. Захаревичі: Творці столичного Львова. — Львів : Центр Європи, 2010. — 336 с. — ISBN 978-966-7022-86-0.
- Ilustrowany informator miasta Lwowa: ze spisem miejscowości województwa lwowskiego: na rok 1939. — Lwów, 1939. — 146 s. (пол.)