Nedanstående förteckning redovisar de kommuner i Finland som helt eller delvis är svenskspråkiga. Språktillhörigheten gäller till och med 31 december 2032 i enlighet med Finlands språklag .[1]
Karta över Finlands kommuners språkliga status (2016–32).
Enspråkigt finska
Tvåspråkiga, finska majoritetsspråk, svenska minoritetspråk
Tvåspråkiga, svenska majoritetsspråk, finska minoritetspråk
Enspråkigt svenska
Tvåspråkiga, finska majoritetsspråk, samiska minoritetspråk
I 15,9 procent av kommunerna i Finland har invånarna svenska som modersmål i en sådan omfattning att de räknas som enspråkigt svenska eller tvåspråkiga med svenska som minoritets- eller majoritetsspråk. Finland har 16 enspråkigt svenska kommuner, som utgör det enspråkigt svenska Åland . Det finns 15 tvåspråkiga kommuner med svenska som majoritetsspråk och 18 tvåspråkiga kommuner med finska som majoritetsspråk och svenska som minoritetsspråk. De övriga 260 kommunerna i Finland (2023) är enspråkigt finska eller har finska samt ett eller flera samiska språk som officiella språk.[2]
Det finns sedan 2016 inga enspråkigt svenska kommuner utanför Åland. Fram till och med 2014 fanns det tre: Larsmo , Korsnäs och Närpes . Larsmo och Korsnäs blev tvåspråkiga vid början av år 2015 och Närpes blev det den 1 januari 2016: alla tre efter att statsrådet förordnat så på kommunernas begäran.[2] [3] [4]
Enspråkigt svenskspråkiga kommuner på Åland
Mer information Svenskt namn, Finskt namn ...
Svenskt namn
Finskt namn
Andel (%) 1990
% 2000
% 2010
% 2020
Brändö Brändö 94,3 92,6 83,0 71,7
Eckerö Eckerö 95,7 96,1 89,8 87,7
Finström Finström 96,0 96,0 92,9 89,9
Föglö Föglö 95,5 95,5 88,3 83,3
Geta Geta 94,6 91,6 91,4 84,9
Hammarland Hammarland 96,5 96,8 93,9 88,7
Jomala Jomala 94,6 94,7 91,7 88,0
Kumlinge Kumlinge 95,1 94,1 87,6 86,0
Kökar Kökar 97,0 95,3 90,7 86,7
Lemland Lemland 95,2 95,1 93,6 92,1
Lumparland Lumparland 95,7 94,2 91,4 84,9
Mariehamn Maarianhamina 92,9 91,7 86,9 82,9
Saltvik Saltvik 96,3 96,1 93,3 91,9
Sottunga Sottunga 94,7 91,5 87,4 96,0
Sund Sund 96,2 94,8 93,2 88,3
Vårdö Vårdö 96,4 95,6 88,9 84,8
Stäng
Uppgifterna avser befolkning efter modersmål enligt kommunindelningen den 1 januari 2023.
Källa till tabellen: Statistikcentralen.[5]
Tvåspråkiga kommuner med svensk majoritet och finsk minoritet
Mer information Svenskt namn, Finskt namn ...
Svenskt namn
Finskt namn
Landskap 2022
Andel (%) 1990
% 2000
% 2010
% 2020
% svenska 2022
% finska 2022
Ingå Inkoo Nyland 67,3 63,9 55,9 54,4 51,9 43,2
Jakobstad Pietarsaari Österbotten 55,6 55,3 56,4 56,0 55,3 32,4
Kimitoön Kemiönsaari Egentliga Finland 74,9 73,1 70,9 67,5 67,1 29,7
Korsholm Mustasaari Österbotten 74,6 73,2 69,6 68,7 68,6 28,4
Korsnäs Korsnäs Österbotten 97,6 96,7 88,7 85,3 84,3 3,8
Kristinestad Kristiinankaupunki Österbotten 58,1 57,6 56,1 54,4 53,7 41,3
Kronoby Kruunupyy Österbotten 87,8 85,9 82,6 77,0 76,5 19,2
Larsmo Luoto Österbotten 92,9 92,4 92,0 91,6 92,1 5,3
Malax Maalahti Österbotten 90,1 89,2 87,3 85,3 85,3 9,6
Nykarleby Uusikaarlepyy Österbotten 91,3 90,8 88,6 85,6 84,8 6,5
Närpes Närpiö Österbotten 93,5 92,3 87,3 77,5 75,3 5,2
Pargas Parainen Egentliga Finland 62,7 59,7 57,3 55,1 54,6 41,5
Pedersöre Pedersören kunta Österbotten 90,6 91,2 89,8 88,5 88,6 8,3
Raseborg Raasepori Nyland 69,5 68,2 65,6 64,3 64,0 30,7
Vörå Vöyri Österbotten 87,2 86,6 83,0 82,1 81,5 12,3
Stäng
Uppgifterna avser befolkning efter modersmål enligt kommunindelningen den 1 januari 2023.
Källa till tabellen: Statistikcentralen.[5]
Tvåspråkiga kommuner med finsk majoritet och svensk minoritet
Mer information Svenskt namn, Finskt namn ...
Svenskt namn
Finskt namn
Landskap 2023
% 1990
% 2000
% 2010
% 2020
% svenska 2022
% finska 2022
Borgå Porvoo Nyland 37,7 34,2 31,1 28,8 28,2 63,9
Esbo Espoo Nyland 10,8 9,3 8,2 6,8 6,6 71,5
Grankulla Kauniainen Nyland 43,2 39,1 37,6 31,6 30,7 59,4
Hangö Hanko Nyland 47,4 45,3 43,2 42,9 42,8 52,6
Helsingfors Helsinki Nyland 7,7 6,5 6,0 5,6 5,5 76,1
Karleby Kokkola Mellersta Österbotten 16,3 15,1 13,7 12,5 12,2 83,6
Kaskö Kaskinen Österbotten 27,7 30,3 27,5 27,9 26,9 59,3
Kyrkslätt Kirkkonummi Nyland 23,9 20,7 18,0 16,0 15,3 73,9
Lappträsk Lapinjärvi Nyland 35,8 35,2 32,7 29,8 29,8 63,3
Lojo Lohja Nyland 4,2 3,7 3,6 3,5 3,5 90,9
Lovisa Loviisa Nyland 46,8 45,5 42,5 40,0 39,4 55,6
Mörskom Myrskylä Nyland 13,0 11,7 10,2 9,3 9,0 87,2
Pyttis Pyhtää Kymmenedalen 12,4 11,2 8,8 7,1 6,8 88,4
Sibbo Sipoo Nyland 50,2 42,6 37,4 30,0 28,8 64,8
Sjundeå Siuntio Nyland 44,4 38,5 30,4 27,6 26,4 66,0
Vanda Vantaa Nyland 4,1 3,4 2,9 2,4 2,2 72,9
Vasa Vaasa Österbotten 25,0 23,6 22,9 23,4 23,4 66,2
Åbo Turku Egentliga Finland 5,1 5,2 5,3 5,5 5,5 80,7
Stäng
Uppgifterna avser befolkning efter modersmål enligt kommunindelningen den 1 januari 2023.
Källa till tabellen: Statistikcentralen.[5]
Efter namnet nämns språkförhållanden vid upphörningstiden.
Bergö (uppgick i Malax 1973): enspråkig svensk
Björköby (uppgick i Korsholm 1973): enspråkig svensk
Borgå landskommun (slog samman med Borgå stad att bilda en ny Borgå stad 1997): tvåspråkig med finsk majoritet
Bromarv (uppgick i Tenala 1977): tvåspråkig med svensk majoritet
Brändö (uppgick i Helsingfors 1946): tvåspråkig, majoritetsspråken okänd
Degerby (uppgick i Ingå 1946): enspråkig svensk
Dragsfjärd (uppgick i Kimitoön 2009): tvåspråkig med svensk majoritet
Ekenäs (uppgick i Raseborg 2009): tvåspråkig med svensk majoritet
Ekenäs landskommun (uppgick i Ekenäs 1977): tvåspråkig med svensk majoritet
Esse (uppgick i Pedersöre 1977): enspråkig svensk
Finby (uppgick i enspråkig finsk Salo 2009): tvåspråkig med finsk majoritet
Haga köping (uppgick i Helsingfors 1946): tvåspråkig med finsk majoritet
Hitis (uppgick i Dragsfjärd 1969): tvåspråkig med svensk majoritet
Hoplax (uppgick i Helsingfors 1946): tvåspråkig med finsk majoritet
Houtskär (uppgick i Väståboland, numera Pargas 2009): tvåspråkig med svensk majoritet
Iniö (uppgick i Väståboland, numera Pargas 2009): tvåspråkig med svensk majoritet
Jeppo (uppgick i Nykarleby 1975): tvåspråkig med svensk majoritet
Karleby kommun (uppgick i Gamlakarleby som tog namnet Karleby 1977): tvåspråkig med finsk majoritet
Karis (uppgick i Raseborg 2009): tvåspråkig med svensk majoritet
Karis landskommun (uppgick i Karis 1969): tvåspråkig med svensk majoritet
Kimito (uppgick i Kimitoön 2009): tvåspråkig med svensk majoritet
Korpo (uppgick i Väståboland, numera Pargas 2009): tvåspråkig med svensk majoritet
Kvevlax (uppgick i Korsholm 1973): enspråkig svensk
Lappfjärd (uppgick i Kristinestad 1973): tvåspråkig med svensk majoritet
Liljendal (uppgick i Lovisa med finsk majoritet 2010): tvåspråkig med svensk majoritet
Lojo kommun (slog samman med enspråkig finsk Lojo stad att bilda en ny, tvåspråkig Lojo stad 1997): tvåspråkig med finsk majoritet
Maxmo (uppgick i Vörå-Maxmo, numera Vörå 2007): tvåspråkig med svensk majoritet
Munsala (uppgick i Nykarleby 1975): enspråkig svensk
Nagu (uppgick i Väståboland, numera Pargas 2009): tvåspråkig med svensk majoritet
Nedervetil (uppgick i Kronoby 1969): enspråkig svensk
Nykarleby landskommun (uppgick i Nykarleby 1975): enspråkig svensk
Oravais (uppgick i Vörå 2011): tvåspråkig med svensk majoritet
Pargas landskommun (uppgick i Pargas 1967): tvåspråkig med svensk majoritet
Pernå (uppgick i Lovisa med finsk majoritet 2010): tvåspråkig med svensk majoritet
Petalax (uppgick i Malax 1973): enspråkig svensk
Pojo (uppgick i Raseborg med svensk majoritet 2009): tvåspråkig med finsk majoritet
Purmo (uppgick i Pedersöre 1977): enspråkig svensk
Pörtom (uppgick i Närpes 1973): enspråkig svensk
Replot (uppgick i Korsholm 1973): enspråkig svensk
Sideby (uppgick i Kristinestad 1973): tvåspråkig med svensk majoritet
Snappertuna (uppgick i Ekenäs 1977): enspråkig svensk
Solf (uppgick delvis i Korsholm och Vasa 1973): enspråkig svensk
Strömfors (uppgick i Lovisa 2010): tvåspråkig med finsk majoritet
Tenala (uppgick i Ekenäs 1993): tvåspråkig med svensk majoritet
Terjärv (uppgick i Kronoby 1969): enspråkig svensk
Tjöck (uppgick i Kristinestad 1973): tvåspråkig med svensk majoritet
Västanfjärd (uppgick i Kimitoön 2009): tvåspråkig med svensk majoritet
Vörå-Maxmo (slog samman med Oravais att bilda Vörå 2011): tvåspråkig med svensk majoritet
Åggelby (uppgick i Helsingfors 1946): tvåspråkig med finsk majoritet
Öja (uppgick i Karleby kommun 1969): enspråkig svensk
Övermark (uppgick i Närpes 1973): enspråkig svensk
Följande kommuner som hade uppgått i tvåspråkiga kommuner var enspråkigt finska.
1943
Karis köping och Pernå ändrades från enspråkigt svenskspråkiga kommuner till tvåspråkiga på så sätt att flertalets språk är svenska.
Språkmajoriteten i Lappträsk ändrades från svenskspråkig till finskspråkig.
Iniö ändrades från tvåspråkig kommun med svensk majoritet till enspråkig svenskspråkig kommun.
Tusby ändrades från tvåspråkig kommun med finsk majoritet till enspråkig finskspråkig kommun.
1953
Korpo , Korsholm och Sibbo ändrades från enspråkigt svenskspråkiga kommuner till tvåspråkiga på så sätt att flertalets språk är svenska.
Språkmajoriteten i Esbo ändrades från svenskspråkig till finskspråkig.
Kervo och Lojo köping ändrades från tvåspråkiga kommuner med finsk majoritet till enspråkigt finskspråkiga kommuner.
1963
Ekenäs landskommun , Hitis och Ingå ändrades från enspråkigt svenskspråkiga kommuner till tvåspråkiga på så sätt att flertalets språk är svenska.
1993
Iniö , Malax och Västanfjärd ändrades från enspråkigt svenskspråkiga kommuner till tvåspråkiga på så sätt att flertalets språk är svenska.
2003
[6]
Houtskär och Maxmo ändrades från enspråkigt svenskspråkiga kommuner till tvåspråkiga på så sätt att flertalets språk är svenska.
Språkmajoriteten i Sibbo ändrades från svenskspråkig till finskspråkig.
2015
Korsnäs och Larsmo ändrades från enspråkigt svenskspråkiga kommuner till tvåspråkiga på så sätt att flertalets språk är svenska.
2016
Närpes ändrades från enspråkig svenskspråkig kommun till tvåspråkig på så sätt att flertalets språk är svenska.