![cover image](https://wikiwandv2-19431.kxcdn.com/_next/image?url=https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/e/e7/Apiol_structure.svg/langsv-640px-Apiol_structure.svg.png&w=640&q=50)
Apiol
From Wikipedia, the free encyclopedia
Apiol är en fenylpropen, även känd som persiljeapiol eller persiljekamfer. Dess kemiska namn är 1-allyl-2,5-dimetoxi-3,4-metylendioxibensen. Den finns i de eteriska oljorna av selleriblad och alla delar av persilja.[1] Heinrich Christoph Link, apotekare i Leipzig, upptäckte ämnet 1715 som grönaktiga kristaller reducerade av ånga från olja av persilja.[2]
Apiol | |
![]() ![]() | |
Systematiskt namn | 4,7-Dimetoxy-5-(prop-2-en-1-yl)-2H-1,3-benzodioxol |
---|---|
Övriga namn | 5-Allyl-4,7-dimetoxybenzo[d][1,3]dioxol 1-Allyl-2,5-dimetoxy-3,4-methylenedioxybenzen |
Kemisk formel | C12H14O4 |
Molmassa | 222,23 g/mol |
Utseende | Grönaktiga kristaller, grön olja |
CAS-nummer | 523-80-8 |
SMILES | COc1cc(CC=C)c(OC)c2OCOc12 |
Egenskaper | |
Densitet | 1,151 g/cm³ |
Smältpunkt | 30 °C |
Kokpunkt | 294 °C |
SI-enheter & STP används om ej annat angivits |
År 1855 upptäckte Joret och Homolle att apiol var en effektiv behandling av amenorré eller brist på menstruation. Det användes förr även i olika kärleksdrycker. Hippokrates skrev om persilja som en ört för att orsaka abort.[3] Växter som innehåller apiol användes av kvinnor under medeltiden för att avsluta graviditeter. Nu när säkrare abortmetoder finns tillgängliga är apiol nästan bortglömd.