Муслимани су прогласили шехадет, или свједочење: „Свједочим да нема бога осим Алаха, и свједочим да је Мухамед божји посланик”.[4]
Питање многих полемика је то да ли јудаизам има симбол вјере. Док неки кажу да јудаизам има такву природу којој је симбол вјере непотребан, други кажу да прихвата један симбол вјере, Шема Израел, који почиње ријечима: „Чуј, Израеле: Господ Бог наш, Господ је један”.[5]
Да ли је јудаизам верско симболски по карактеру или не, изазвало је контроверзе. РабинМилтон Стајнберг је написао да је „Јудаизам по својој природи несклон формалним вероисповестима које нужно ограничавају и спутавају мисао“[6] и тврдио је у својој књизи „Основни јудаизам“ (1947) да „јудаизам никада није дошао до верског симбола“.[6] Платформа стогодишњице Централне конференције америчких рабина из 1976. године, организације реформистичких рабина, слаже се да „јудаизам наглашава акцију, а не верски симбол као примарни израз религиозног живота.“[7]
Други, међутим, карактеришу Шема Израел[8] као вероисповестну изјаву у строгом монотеизму оличену у једној молитви: „Чуј Израеле, Господ је Бог наш, Господ је један“ (хебр.транслитерованоShema Yisrael Adonai Eloheinu Adonai Echad).
Значајну изјаву о јеврејским принципима вере сачинио је Мајмонид као својих 13 принципа вере.[9]
Многе хришћанске деноминације нису се трудиле да буду превише исцрпне у свом исповедању вере и на тај начин допуштају различита мишљења о неким споредним темама.[13] Поред тога, неке цркве су отворене да ревидирају своје исповедање вере када је то потребно. Штавише, баптистичка „исповедања вере“ често имају клаузулу попут ове из Првог лондонског баптистичког исповедања (ревидирано издање, 1646):[14]
Такође признајемо да сада знамо само делимично и да смо у незнању о многим стварима које желимо и настојимо да сазнамо; и ако нам неко учини ту пријатељску част да нам покаже из Речи Божије да не видимо, имаћемо разлога да будемо захвални Богу и њима.
Неке хришћанске деноминације не исповедају симбол вере. Овај став се често назива „некредализмом“. Верско друштво пријатеља, познато и као квекери, сматра да немају потребу за вероисповесним формулацијама вере. Црква браће и друге цркве данкера такође не заступају никакву вероисповест, позивајући се на Нови завет као своје „правило вере и праксе“.[17]Јеховини сведоци упоређују „памћење или понављање вероисповести“ са глумом да се „чини оно што је Исус рекао”.[18]Унитаристички универзалисти немају заједничке симболе вере.[19]
Сличне резервације у погледу употребе вероисповести могу се наћи у Покрету рестаурације и његовим потомцима, Хришћанској цркви (Христови ученици), Христовим црквама и Хришћанским црквама и црквама Христовим. Рестауратористи исповедају да „нема вере осим Христа“.[20]
Хришћанска исповедања вере
Протестантске деноминације се обично повезују са исповестима вере, које су сличне вероисповестима, али су обично дуже.
Шездесет седам чланака швајцарских реформатора, које је саставио Цвингли 1523;
Баптистичко исповедање вере 1644. (које су подржали реформисани баптисти)
Вестминстерско исповедање вере из 1647. било је дело Вестминстерске скупштине богова и препоручено је Презбитеријанским црквама свих народа који говоре енглески, а такође и на другим језицима.
Савојска декларација[24] из 1658. године, која је била модификација Вестминстерске конфесије да би се усагласило са конгрегационалистичком политиком;
Стандардно исповедање 1660. (које су подржали генерални баптисти);[25]
Православни символ вере 1678. (који су подржали генерални баптисти);[25]
Баптистичко исповедање 1689. (које су подржали реформисани баптисти);
Исповедање вере калвинистичких методиста (презбитеријанаца) Велса[26] из 1823;
У швајцарским реформисаним црквама средином 19. века дошло је до свађе око апостолског симбола вере. Као резултат тога, већина кантонских реформисаних цркава престала је да прописује било који посебни симбол вере.[27]
Године 2005, бискуп Џон Шелби Спонг, пензионисани епископални бискуп Њуарка, написао је да су догме и симболи вере само „етапа у нашем развоју“ и „део нашег религиозног детињства“. У својој књизи Греси Светог писма Спонг је написао да „изгледа да је Исус разумео да нико коначно не може да уклопи светог Бога у своје симболе вере или доктрине. То је идолопоклонство.“[28]
У исламској теологији, термин који највише одговара „симболу вере“ је акидах (عقيدة). Прва таква вера је написана као „кратак одговор на хитне јереси тог времена“ позната је као Ал-Фикх Ал-Акбар и приписана је Абу Ханифи.[29][30] Две добро познате вероисповести биле су Фикх Акбар II[31] „представник” ал-Ашарија и Фикх Акбар III, „представник” Еш-Шафија.[29]
Chute, Anthony L.; Finn, Nathan A.; Haykin, Michael A. G. (2015). The Baptist Story: From English Sect to Global Movement (на језику: енглески). B&H Publishing Group. ISBN978-1-4336-8316-9.
Christian Confessions: a Historical Introduction, [by] Ted A. Campbell. First ed. xxi, 336 p.Louisville, Ky.: Westminster/John Knox Press, 1996. 0-664-25650-3
Creeds in the Making: a Short Introduction to the History of Christian Doctrine, [by] Alan Richardson. Reissued. London: S.C.M. Press, 1979, cop. 1935. 128 p. 0-334-00264-8
Ecumenical Creeds and Reformed Confessions. Grand Rapids, Mich.: C.R.C. [i.e. Christian Reformed Church] Publications, 1987. 148 p. 0-930265-34-3
The Three Forms of Unity (Heidelberg Catechism, Belgic Confession, [and the] Canons of Dordrecht), and the Ecumenical Creeds (the Apostles' Creed, the Athanasian Creed, [and the] Creed of Chalcedon). Reprinted [ed.]. Mission Committee of the Protestant Reformed Churches in America, 1991. 58 p. Without ISBN
Blech, Benjamin Understanding Judaism: The Basics of Deed and CreedJason Aronson; 1992, 0-87668-291-3.
Bleich, J. David (ed.), With Perfect Faith: The Foundations of Jewish Belief, Ktav Publishing House, Inc.; 1983. 0-87068-452-3
Boteach, Shmuel, Wisdom, Understanding, and Knowledge: Basic Concepts of Hasidic Thought Jason Aronson; 1995. Paperback. 0-87668-557-2
Dorff, Elliot N. and Louis E. Newman (eds.) Contemporary Jewish Theology: A Reader, Oxford University Press; 1998. 0-19-511467-1.
Dorff, Elliot N. Conservative Judaism: Our Ancestors to Our Descendants (Revised edition) United Synagogue of Conservative Judaism, 1996
Platform on Reconstructionism, FRC Newsletter, Sept. 1986
Fox, Marvin Interpreting Maimonides, Univ. of Chicago Press. 1990
Robert Gordis (Ed.) Emet Ve-Emunah: Statement of Principles of Conservative Judaism JTS, Rabbinical Assembly, and the United Synagogue of Conservative Judaism, 1988
Julius Guttmann, Philosophies of Judaism, Translated by David Silverman, JPS, 1964
Jacobs, Louis, Principles of the Jewish Faith: An Analytical Study, 1964.
Maimonides' Principles: The Fundamentals of Jewish Faith, in "The Aryeh Kaplan Anthology, Volume I", Mesorah Publications 1994
Kaplan, Mordecai M., Judaism as a Civilization, Reconstructionist Press, New York. 1935. Jewish Publication Society; 1994
Kellner, Menachem, Dogma in Medieval Jewish Thought, Oxford University Press, 1986.
Maslin, Simeon J., Melvin Merians and Alexander M. Schindler, What We Believe...What We Do...: A Pocket Guide for Reform Jews, UAHC Press, 1998
Shapiro, Marc B., "Maimonides Thirteen Principles: The Last Word in Jewish Theology?" in The Torah U-Maddah Journal, Vol. 4, 1993, Yeshiva University.
Shapiro, Marc B., The Limits of Orthodox Theology: Maimonides' Thirteen Principles Reappraised, The Littman Library of Jewish Civilization; 2004, 1-874774-90-0.