Насеље у Србији From Wikipedia, the free encyclopedia
Нова Варош је градско насеље и седиште истоимене општине у Златиборском округу. Према попису из 2022. било је 7.542 становника.
Нова Варош | |
---|---|
Нова Варош | |
Административни подаци | |
Држава | Србија |
Управни округ | Златиборски |
Општина | Нова Варош |
Становништво | |
— 2022. | 7.542 |
Географске карактеристике | |
Координате | 43° 27′ 37″ С; 19° 48′ 55″ И |
Временска зона | (), лети () |
Апс. висина | 1.111 |
Остали подаци | |
Поштански број | 31320 |
Позивни број | 033 |
Регистарска ознака |
Смештена је на средини магистралног пута Београд—Бар, на надморској висини од 1.000 м. Над њом се издиже планина Златар, дуга 22 км и широка 12 км, са највишим врхом од 1.627 м. Сама нововарошка општина обухвата површину од 584 км² у којој живи преко 16.000 становника.
Код насеља Кокин Брод, 11 километара северно од Нове Вароши ка Чајетини, подигнута је насипна брана (хидроцентрала) и тако је у долини Увца створено Златарско језеро (или језеро Кокин Брод), дугачко 30 километара, са акумулацијом од преко 400 милиона кубних метара воде.
Струју увачког електро-система назван „Лимске хидроелектране“ производе хидроцентрале „Увац“, „Кокин Брод“, „Бистрица“ и „Потпећ“, тако да произведу годишње око 800 милиона киловат-часова електричне енергије. У општини послује око 100 предузећа и 450 радњи, а запослено је 5.500 становника.
Пољопривреду карактерише развијено сточарство, производња млечних производа, од којих је најпознатији чувени златарски сир. Значајни пољопривредни потенцијали постоје у развоју воћарства, пчеларства и откупу и преради шумских плодова. Пољопривредну површину чини 57,10% укупне површине општине, а шумском земљишту припада 33,85%.
За развој туризма у Новој Вароши и њеној околини постоје добри предуслови, који се огледају у лепотама и другим природним вредностима планине Златар и акумулационих језера.
Једна од изузетних природних реткости је белоглави суп, чије је станиште у кањону реке Увац.
Културно-историјске споменике представљају: цркве - брвнаре по селима, зграда старе школе у Радоињи, црква и џамија у Новој Вароши и други белези и знамења. Они сведоче о животу људи овог краја кроз векове и о присуству Келта, Римљана, Словена и других народа на овим просторима.
Овде се налази ОШ „Живко Љујић” Нова Варош. Постоји Завичајни музеј у Новој Вароши отворен 2012. године.[1]
Нова Варош је настала у средином 16. века. Везује се за име Скендер-паше Ђеновљанина. Кад је Скендер-паша, путујући из Босне за Цариград (1530), застао са пратњом на заравни у подножју планине Златар и одушевљен лепотама овог шумовитог предела и опојним мирисом боровине, наредио је при поласку да се ту подигне касаба. Убрзо је никло насеља на месту данашње Нове Вароши. Названо је Скендер-пашина Паланка. Кад је нарасло до близу 2.000 кућа, „букну пожар и спржи палаку до темеља“ (Евлија Челебија). Већина становника је остала ту и подигла нову касабу коју назваше Јени Касаба, што на српском значи Нова Варош.
Све живља трговина стоком и њеним производима, учинила је да се варош, на раскрсници важних путева, брзо развијала. Административно, од 1776, била је у саставу новопазарског санџака. Средином 19. века Нова Варош, према записима руског конзула и путописца Александра Гиљфердинга, имала је око 300 кућа и око 1.200 становника, „што је била реалнија процена од оне коју је изнео Елвија Челебија, који је иначе склон претеривању, навео да у Новој Вароши има чак. 2.000 кућа“.[2]
Почетком 19. века (1809), град су од Турака ослободили Карађорђеви устаници. али су га истовремено грешком и запалили. Одласком Карађорђевих устаника, Нову Варош је, бежећи од турске одмазде, напустио велики број српског живља, иселивши се у Србију.
После више окршаја у Првом и Другом српском, а затим и у Невесињском устанку 1875. године (велика борба у суседном селу Радоињи), народ овог краја ослободио се турског ропства победом у Првом балканском рату 1912. године. Нова Варош је тада имала 450 кућа и 2.909 становника.
У времену од 1865. до 1902. године, Нова Варош је припадала Новопазарском санџаку, а потом је од 1902. до 1912. године била у саставу посебног Сјеничког санџака. На почетку Првог балканског рата у јесен 1912. године, Нову Варош је ослободила војска Краљевине Србије.[3]
Указом Краља од 23. јануара 1914. године насеље је добило статус варошице.
И у Првом светском рату нововарошки крај дао је велики допринос победи против централних сила Аустроугарске и Немачке, а на Солунском фронту и против Бугарске. Њихов земљак, прослављени војвода Петар Бојовић, родом из села Мишевићи испод планине Златар, командовао је српском Првом армијом.
Соколско друштво је основано 1924. као прво у бившем Новопазарском Санџаку, соколски дом је грађен 1930-тих.[4]
Нова Варош није остала по страни и у Народноослободилачком рату 1941—1945. Народ овог краја сврстао се у великом броју у јединице народноослободилачке војске, у Златиборску чету односно Трећу пролетерску санџачку ударну бригаду, а сама Нова Варош је више од 70 пута била час окупирана, а час поново ослобађана. Коначно је ослобођена 4. децембра 1944.
У насељу Нова Варош живи 7252 пунолетних становника, а просечна старост становништва износи 40,7 година (39,9 код мушкараца и 41,6 код жена).
Ово насеље је углавном насељено Србима (према попису из 2011. године), а у последња два пописа, примећен је пад у броју становника.
Етнички састав према попису из 2011.[6] | ||||
---|---|---|---|---|
Срби | 7.182 | 81,66% | ||
Бошњаци | 788 | 8,96% | ||
Муслимани | 525 | 5,97% | ||
Југословени | 33 | 0,37% | ||
Црногорци | 18 | 0,20% | ||
Хрвати | 4 | 0,04% | ||
Албанци | 3 | 0,03% | ||
Горанци | 3 | 0,03% | ||
Роми | 3 | 0,03% | ||
Руси | 3 | 0,03% | ||
Мађари | 2 | 0,02% | ||
Македонци | 2 | 0,02% | ||
Словаци | 2 | 0,02% | ||
Словенци | 2 | 0,02% | ||
Бугари | 1 | 0,01% | ||
Румуни | 1 | 0,01% | ||
Украјинци | 1 | 0,01% | ||
остали | 9 | 0,10% | ||
неизјашњени | 136 | 1,54% | ||
непознато | 77 | 0,87% | ||
укупно: 8.795 |
м | ж | |||
? | 16 | 22 | ||
80+ | 16 | 34 | ||
75—79 | 44 | 63 | ||
70—74 | 95 | 114 | ||
65—69 | 166 | 200 | ||
60—64 | 217 | 226 | ||
55—59 | 280 | 232 | ||
50—54 | 418 | 448 | ||
45—49 | 530 | 509 | ||
40—44 | 434 | 527 | ||
35—39 | 342 | 386 | ||
30—34 | 304 | 310 | ||
25—29 | 342 | 350 | ||
20—24 | 463 | 411 | ||
15—19 | 482 | 486 | ||
10—14 | 402 | 432 | ||
5—9 | 284 | 291 | ||
0—4 | 218 | 241 | ||
Просек : | 35,1 | 35,6 |
| ||||||||||||||||||||||||
|
Пол | Укупно | Неожењен/Неудата | Ожењен/Удата | Удовац/Удовица | Разведен/Разведена | Непознато |
---|---|---|---|---|---|---|
Мушки | 4.149 | 1.399 | 2.583 | 100 | 52 | 15 |
Женски | 4.318 | 1.173 | 2.586 | 391 | 163 | 5 |
УКУПНО | 8.467 | 2.572 | 5.169 | 491 | 215 | 20 |
Пол | Укупно | Пољопривреда, лов и шумарство | Рибарство | Вађење руде и камена | Прерађивачка индустрија |
---|---|---|---|---|---|
Мушки | 1.942 | 80 | 1 | 7 | 815 |
Женски | 1.593 | 47 | 0 | 0 | 657 |
УКУПНО | 3.535 | 127 | 1 | 7 | 1.472 |
Пол | Производња и снабдевање | Грађевинарство | Трговина | Хотели и ресторани | Саобраћај, складиштење и везе |
Мушки | 229 | 88 | 199 | 73 | 111 |
Женски | 69 | 10 | 229 | 81 | 18 |
УКУПНО | 298 | 98 | 428 | 154 | 129 |
Пол | Финансијско посредовање | Некретнине | Државна управа и одбрана | Образовање | Здравствени и социјални рад |
Мушки | 11 | 18 | 128 | 68 | 60 |
Женски | 33 | 19 | 92 | 114 | 187 |
УКУПНО | 44 | 37 | 220 | 182 | 247 |
Пол | Остале услужне активности | Приватна домаћинства | Екстериторијалне организације и тела | Непознато | |
Мушки | 22 | 0 | 0 | 32 | |
Женски | 16 | 0 | 0 | 21 | |
УКУПНО | 38 | 0 | 0 | 53 |
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.