српски књижевник, песник, преводилац и колумниста From Wikipedia, the free encyclopedia
Првослав Вујчић (Пожаревац, 20. јул 1960) српски је књижевник, песник, преводилац и колумниста.[1][2]
Првослав Вујчић рођен је 20. јула 1960. године од оца Јефрема (1932–1996) и мајке Надежде (1936–2015) у општој болници у Пожаревцу где је завршио основну школу и гимназију (друштвено-језички смер) коју је похађао од 1975. до 1979. године. Одрастао је у делу града који се зове Бурјан.[3] Вујчићева збирка поезије „Размишљања једног леша” регистрована је у Југословенској ауторској агенцији 1983. али је пред само објављивање судском одлуком од стране Савеза комуниста забрањена под образложењем да је „морално-политички неподобна за социјалистички систем и друштво”.[4] Књига је објављена 2004. године, после две деценије, и обухвата три дела: Картотека промашаја, Кремирани павиљон и Ексхумација. Вујчић је 1984. казивао песме на гостовању у рудничкој јами у Тузли због чега су га „рудари понели на рукама а власт доделила седмодневни затвор”.[5] У тузланском затвору написао је збирку „Кастрирање ветра” коју је посветио свом оцу Јефрему.[6] Изашла је из штампе после више од две деценије (2005) а поговор је написао Драгомир Брајковић. Један је од организатора демонстрација против НАТО агресије над Србијом и Црном Гором 1999. које су (када је реч о српској дијаспори) једино у Торонту трајале свих 78 дана.[7] Један је од оснивача добротворног фонда „Цар Лазар” у дијаспори и организације „Кнез Мирослав” у Бијелом Пољу. Писао је за „Књижевну реч”, „Књижевне новине” и за „Новине” где је био уредник фељтона „Српско православље”. Преведен је на више језика и песме му се налазе у многим антологијама (међу којима и „Српски писци у расејању 1914–2014”).[8]
Члан је Српске књижевне задруге од 2003. године, Удружења књижевника Србије од 2004. године, Удружења књижевника Српске од 2008. године и Интернационалног удружења песника (Сједињене Америчке Државе). Почасни је члан Удружења књижевних стваралаца (Канада).[9] Интернационално удружење песника прогласило га је 2007. године амбасадором поезије Сједињених Америчких Држава. Оснивач је Урбаног књижевног круга.[10] Носи надимак Пирс по ирском песнику Патрику Пирсу.[10]
Од 31. јануара 1987. године живи у Канади.[11] Отац је четворо деце (Димитрије, Ђурађ, Јефимија и Теодора).[10][12]
Добио је награде: „Змајеву” за књигу у рукопису (Београд, Србија), „Змајеву” за песму (Београд, Србија), награду „Минерва” за ширење истине о Србима животним делом и писаном речју (Торонто, Канада) и награду „Књижевне критике” за песму (Сједињене Америчке Државе).[13]
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.