štátna hymna Francúzska From Wikipedia, the free encyclopedia
Marseillaisa [marsejéza] (franc. La Marseillaise) je revolučná pieseň a štátna hymna Francúzskej republiky.
La Marseillaise | |
![]() Rouget de Lisle, autor a skladateľ, ju po prvýkrát spieva v dome Dietricha, starostu Štrasburgu (obraz Isidore Pils roku 1849, Musée des Beaux-Arts de Strasbourg) | |
Hymna | ![]() |
---|---|
Slová | Claude Joseph Rouget de Lisle, 1792 |
Hudba | Claude Joseph Rouget de Lisle, 1792 |
Prijaté | ![]() |
Inštrumentálna verzia
|
Štátne hymny sveta |
---|
Belgicko - Bielorusko - Bosna a Hercegovina - Bulharsko - Cyprus - Česko - Čierna Hora - Dánsko - Estónsko - Fínsko - Francúzsko - Grécko - Chorvátsko - Írsko - Macedónsko - Maďarsko - Malta - Nemecko - Poľsko - Rakúsko - Rumunsko - Rusko - Slovensko - Spojené kráľovstvo - Španielsko - Švajčiarsko - Turecko - Ukrajina - Vatikán
Európska hymna - Esperanto - Buriatsko - Česko-Slovensko - Kirgizská SSR - Nemecká demokratická republika - Prvá slovenská republika - Rakúsko-Uhorsko - Sovietsky zväz
|
Pieseň zložil ženijný dôstojník Claude Joseph Rouget de Lisle (niekedy nazývaný Rouget de l'Isle) v noci z 25. na 26. apríla 1792 v Štrasburgu ako pochod pre francúzske jednotky hájace východné hranice krajiny proti rakúskym intervenčným jednotkám. Pôvodne sa preto volala Chant de guerre de l'Armée du Rhin (Vojnový spev Rýnskej armády). Od 30. júla 1792, keď do Paríža za spevu tejto piesne dorazili vojenské posily dobrovoľníkov z Marseille, je nazvaná Marseillaisou, tzn. marseillskou piesňou. Marseillaisa sa stala jednou z najobľúbenejších piesní Francúzskej revolúcie a 14. júla 1795 bola vyhlásená za štátnu hymnu.
Za cisárstva aj reštaurácie bola zakázaná; štátnou hymnou sa opäť stala za 3. republiky v roku 1879 a je jej hymnou s výnimkou obdobia vichistickej kolaborantskej vlády (1940 – 1944) dodnes.
Marseillaisa bola v priebehu 19. a 20. storočia obľúbenou piesňou revolučných hnutí. V roku 1917 bola v období medzi Februárovou a Októbrovou revolúciou nakrátko tiež hymnou Ruska.
Od 70. rokov 20. storočia sa vo Francúzsku ozývajú hlasy, že momentálny text s „krvou nepriateľov“ je príliš násilnícky a že by bolo vhodné ho zmeniť v trochu „mierumilovnejšom“ duchu. Vzhľadom na spojenie piesne s bojom za slobodu a demokraciu a jej rolu vo francúzskych dejinách je však akákoľvek zmena krajne nepravdepodobná. Navzdory povahe textu bola v roku 2004 vo Francúzsku uzákonená povinná výuka hymny vo všetkých štátnych školách.
Allons enfants de la Patrie, |
Poďme, deti vlasti, | |
Refrain: |
Refrén: | |
Que veut cette horde d'esclaves, |
Čo chce táto horda otrokov, | |
Quoi! Des cohortes étrangères |
Čo! Tieto kohorty cudzincov | |
Tremblez, tyrans et vous perfides |
Traste sa, tyrani! A vy, zradcovia, | |
Français, en guerriers magnanimes, | ||
*Ako hymna sa hrá iba prvá sloha a refrén. |
1. Povstaňte deti vlasti, deň slávy nadišiel! Proti nám z tyrania zdvíhajú svoju krvavú vlajku, zdvíhajú svoju krvavú vlajku. Počujete v našom kraji hrozný rev vojakov? Prichádzajú priamo k nám podrezať vašich synov a vaše ženy!
Ref.: Do zbrane, občania! Sformujte batalióny! Vpred, vpred! Nech nečistá krv napojí brázdy našich polí.
2. Čo plánuje táto horda zotročených zradcov a sprísahaneckých kráľov? Pre koho chcú tieto hanebné okovy, toto dlho pripravované železo? Toto dlho pripravované železo? Pre nás, Francúzov! Taká urážka! Aký hnev to musí vyvolať! To pre nás sa odvážili chystať návrat k dávnemu otroctvu!
3. Čože! Zástupy cudzincov budú určovať zákony v našich domoch? Čože! Tieto žoldnierske oddiely majú poraziť našich statočných bojovníkov? Majú poraziť našich statočných bojovníkov? Veľký Bože! S prikovanými rukami naše tváre sa budú ohýbať pod jarmom odporných despotov, ktorí seba určili za vládcu našich osudov
4. Traste sa, tyrani a vy zradcovia, hanbo celej krajiny! Traste sa! Vaše otcovražedné plány sa dočkajú zaslúženej odplaty! Sa dočkajú zaslúženej odplaty! Traste sa, tyrani a vy zradcovia, hanba celej krajiny! Každý je vojakom, aby s vami bojoval, keď padnú naši mladí hrdinovia, zem zrodí nové, pripravené proti vám bojovať!
5. Francúzi, bojovníci ušľachtilí, Miernite alebo zastavte svoje údery! Ušetrite tieto úbohé obete, ktoré bojujú proti nám s ľútosťou. Ale nie tie krvilačné despoty, ale nie tie prisluhovače Bouillého, všetky tieto tigrov, ktorí bez ľútosti trhajú svojej matke hruď
!
6. Svätá láska k Vlasti vedie a podporuje naše ruky za pomstou. Slobodo, drahá sloboda, bojuj spolu so svojimi obrancami! Bojuj spolu so svojimi obrancami! Pod našimi vlajkami nech víťazstvo príde so svojou mužnou silou. Nech tvoji umierajúci nepriatelia
vidí tvoje víťazstvo a našu slávu!
Obsiahlu hudobnú citáciu francúzskej hymny a variácie na jej melódiu obsahuje predohra Roberta Schumanna Herman a Dorota op. 136 na Goetheho motívy. Od februára 1917 do novembra 1917 bola aj Hymnou Ruska.