From Wikipedia, the free encyclopedia
Mayotte je zároveň zámorský departement a zámorský región Francúzska a EÚ.
Mayotte | |
![]() Poloha departmentu na mape Francúzska | |
Administratíva | |
---|---|
Región | Mayotte |
Kantóny | 13 |
Obce | 17 |
Predseda Generálnej rady | Ben Issa Ousseni (LR) |
Štatistiky | |
Počet obyvateľov | 310 022 obyv. (január 2023) |
Hustota zaľudnenia | 820 obyv./km² |
Rozloha | 378 km² |
Odkazy | |
Mayotte na mayotte.fr | |
![]() | Mayotte (multimediálne súbory na commons) |
Ide o najľudnatejší ostrov z Komorských ostrovov v Indickom oceáne s rozlohou 378 km² a počtom obyvateľov 310 022 (2023). Správnym strediskom je Mamoudzou.
V roku 1500 bol na ostrove vytvorený sultanát Maore.[1] V roku 1503 ostrov prvý raz objavili portugalskí objavitelia, nazvali ho Espirito Santo, no nekolonizovali ho. V následných storočiach ostrov patril pod správu rôznych sultanátov z Madagaskaru, než ho v roku 1841 spolu s ostatnými Komorskými ostrovmi kúpilo Francúzsko.[1]
Miestni obyvatelia v rokoch 1974 a 1976 hlasovali proti svojmu začleneniu do Federálnej islamskej republiky Komory, ktorá vznikla 6. júla 1975 z dovtedy francúzskej dŕžavy. Ostrov tak dodnes tvorí súčasť Francúzska.
Od 4. apríla 2011 je to zámorský departement a zámorský región. Od 1. januára 2014 je Mayotte tzv. najvzdialenejším regiónom EÚ.[2]
Región v 20. rokoch 21. storočia trápila vysoká miera prichádzajúcich nelegálnych migrantov, primárne z Komor.[3] Iba približne polovica z 300 tisíc obyvateľov Mayotteu má francúzsky pas.[4] Začiatkom roku 2024 vypukli na ostrove veľké protesty a nepokoje miestnych obyvateľov, sťažujúcich sa na nárast kriminality súvisiaci s migrantmi.[5] V nadväznosti na to vo februári 2024 francúzsky minister vnútra Gerald Darmanin oznámil, že vláda na Mayotte zmení tradičný spôsob nadobúdania francúzskeho občianstva jus soli na jus sanguinis a teda že dieťa narodené na ostrove nedostane automaticky nárok na občianstvo Francúzska.[4][6]
Administratívne je ostrov rozdelený na 13 kantónov a 17 obcí.[7] Hlavou Mayotte, ktoré je plne integrálnou súčasťou Franúzska, je francúzsky prezident. Najvyšším predstaviteľom každého francúzskeho regiónu je prezident regionálnej rady. Mayotte má 2 zástupcov v dolnej komore francúzskeho parlamentu (Národné zhromaždenie) a 2 v hornej komore (Senát).[8]
Majoritné náboženstvo na Mayotte je islam. Hlási sa k nemu 97 % obyvateľstva,[9] zvyšné 3 % sú kresťania.[10] Na ostrove funguje mešita Tsingoni, najstaršia funkčná mešita na území Francúzska, využívaná od roku 1538.[11]
Oficiálne platidlo na Mayotte je euro.[12]
V roku 2019 predstavoval hrubý domáci produkt Mayotte v trhových výmenných kurzoch 2,66 mld. € (2,98 mld. $).[13] V rovnakom roku bolo HDP na obyvateľa pri trhových výmenných kurzoch, nie PPP, na hodnote 9 692 € (10 850$),[13] čo predstavovalo osemnásobok HDP na obyvateľa na Komoroch v roku 2019,[14] no zároveň tiež iba 42,8 % HDP na obyvateľa na Réunione a 26,4% HDP na obyvateľa v pevninskom metropolitnom Francúzsku. Životný štandard je na Mayotte najnižší z francúzskych území. V roku 2017 nemalo 10 % domov na Mayotte elektrinu, 29 % domov nemalo tečúcu vodu a 54 % domov nemalo toaletu.[15]
500 – 1 000 $ 1 000 – 2 000 $ 2 000 – 5 000 $ 5 000 – 10 000 $ 10 000 – 20 000 $ |
Ekonomika Mayotteu rástla významne od konca 20. storočia pre finančné transfety od francúzskej vlády a postupnú transformáciu teritória na plnohodnotný francúzsky departement po referende z roku2009, spojenú so značným zvýšením kvality verejných služieb a infraštruktúry.
Ekonomika územia rástla v priemere o 9,3 % ročne v reálnych hodnotách v období rokov 2001 – 2008, než ju postihli dopady svetovej finančnej krízy v roku 2008 a recesia -0,4 % v roku 2009.[13] Už začiatkom roku 2010 sa hospodárstvo opäť vzmohlo, vedené transformáciou územia na zámorský departement, po rozhodnutí v referende v roku 2009, čo vstúpilo do platnosti v roku 2011. V rokoch 2011 – 2017 rástla ekonomika Mayotteu v priemere o 6,9 % ročne v reálnych hodnotách, ale v roku 2018 sa ekonomický rast spomalil na 2,1 % vinou masívnych občianskych nepokojov na ostrovoch, v rámci ktorých niekoľko týždňov trvali demonštrácie, zátarasy ciest a štrajky, čo paralizovalo v období januára až apríla 2018 miestnu ekonomiku.[13] Ekonomický rast sa v roku 2019 vrátil na hodnotu 5,2 % HDP, no po dopadoch pandémie COVID-19 sa v roku 2020 predpokladal iba na hodnote 1,1 %.[13]
Vďaka rýchlemu ekonomickému rastu začal Mayotte dobiehať zvyšok Francúzska v životnom štandarde. Napriek vysokému prírastku obyvateľstva vzrástlo HDP Mayotte per capita z 15,4 % v roku 2000 na úroveň 27,3 % z hodnoty HDP per capita metropolitného Francúzska v roku 2007. Proces dobiehania sa zastavil v roku 2018 pre občianske nepokoje a ich hospodárske následky.[16][13] Compared to Réunion, V porovnaní s Réunionom vzrástlo HDP na obyvateľa Mayotteu z úrovne 28,7 % v roku 2000 na hodnotu 43,7 % v roku 2017.[16][13]
2000 | 2005 | 2010 | 2015 | 2016 | 2017 | 2018 | 2019 | |
---|---|---|---|---|---|---|---|---|
Nominálne HDP (mld. €) | 0,56 | 0,92 | 1,43 | 2,08 | 2,21 | 2,42 | 2,50 | 2,66 |
HDP na obyvateľa (eurá) | 3 800 | 5 300 | 7 100 | 8 800 | 9 000 | 9 500 | 9 400 | 9 700 |
HDP na obyvateľa ako % z metropolitného Francúzska | 15,4 % | 18,7 % | 22,8 % | 26,2 % | 26,5 % | 27,3 % | 26,4 % | 26,4 % |
HDP na obyvateľa ako % z Réunionu | 28,7 % | 31,0 % | 38,1 % | 42,6 % | 42,5 % | 43,7 % | 42,6 % | 42,8 % |
Zdroje: Eurostat;[16] INSEE.[13] |
Základ poľnohospodárstva tvorí prestovanie vanilky, ylang-ylang, kávy a kopry. Miestne poľnohospodárstvo je ohrozované neistotou a relatívne vysokou cenou práce, kedy nemôže súperiť ako exportér s lacnými produktami z Madagaskaru alebo Komor. Hlavní obchodní partneri sú pevninské Francúzsko, Komory, Madagaskar, Indonézia, Maurícius a Keňa.[17] Ako hlavný ekonomický potenciál na ostrovoch zostáva turizmus, ktorého rozvoju bráni vysoká kriminalita.