From Wikipedia, the free encyclopedia
Antitrombin (AT) je mali proteinski molekul koji inaktivira nekoliko enzima koagulacionog sistem. Antitrombin je glikoprotein koji formira jetra i sastoji se od 432 aminokiselina. On sadrži tri disulfidne veze i četiri moguća mesta glikozilacije. α-Antitrombin je dominantna forma antitrombina nađena u krvnoj plazmi i sadrži oligosaharid u sva četiri mesta glikozilacije. Jedno mesto glikozilacije je konzistentno nezauzeto u drugoj formi antitrombina, β-antitrombinu.[1] Njegova aktivnost se višestruko povećava antikoagulantskim lekom heparinom, koji pojačava vezivanje antitrombina za faktor II i faktor X.
edit |
Antitrombin se takođe naziva antitrombin III (AT III). Oznake antithrombin I do antitrombina IV potiču i ranijih studija tokom 1950-tih.[2]
Antitrombin I (AT I) se odnosi na apsorpciju trombina u fibrin nakon aktivacije trombina fibrinogenom. Antitrombin II (AT II) se odnosi na kofaktor u plazmi, koji zajedno sa heparinom ometa interakciju trombina i fibrinogena. Antitrombin III (AT III) se odnosi na supstancu u plazmi koja inaktivira trombin. Antitrombin IV (AT IV) se odnosi na antitrombin koji postaje aktiviran tokom i kratkotrajno nakon koagulacije krvi.[3] AT III a posebno AT I su medicinski značajni. AT III se generalno odnosi samo na "antitrombin".
Antitrombin ima poluživot u krvnoj plazmi od oko jednog dana.[4] Normalna antitrombinska koncentracija u ljudskoj krvnoj plazmi je visoka, oko 0.12 mg/ml, što je ekvivalentno sa molarnom koncentracijom od 2.3 μM.[5]
Antitrombin je izolovan iz plazme velikog broja vrsta.[6] Iz rezultata proteinskog i kDNK sekvenciranja, goveđeg, ovčijeg, zečijeg i mišjeg antitrombina sledi da su oni 433 aminokiseline dugi, što je za jednu aminokiselinu duže od ljudskog antitrombina. Dodatna aminokiselina se javlja u poziciji 6. Antitrombini govečeta, ovce, zeca, moša, i čoveka imaju 84 - 89% identične aminokiseline.[7] Šest aminokiselina formira tri intramolekularna disulfidna mosta, Cys8-Cys128, Cys21-Cys95, i Cys248-Cys430. Svi oni imaju četiri potencijalna mesta N-glikozilacije. Do nje dolazi na asparaginskim (Asn) aminokiselinama sa brojevima 96, 135, 155, i 192 kod ljudi i na sličnim pozicijama kod drugih vrsta. Sva ta mesta su zauzeta kovalentno vezanim oligosaharidnim bočnim lancima u predominantnoj formi ljudskog antitrombina, α-antitrombinu, tako da je molekulska težina ove forme antitrombina 58,200.[1] Potencijalno mesto glikozilacije asparagina 135 nije zauzeto u maje prisutnom obliku (oko 10%) antitrombina, β-antitrombinu.[8]
Rekombinantni antitrombini osobina sličnih normalnom ljudskom antitrombinu su bili proizvedeni koristeći insektne ćelije inficirane bakulovirusom i ćelije sisara gajene u ćelijskoj kulturi.[9][10][11][12] Ti rekombinantni antitrombini generalno imaju različite obrasce glikozilacije u odnosu na normalni antitrombin, i tipično se koriste u strukturnim studijama antitrombina. Mnoštvo antitrombinskih struktura je javno dostupno.
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.