curbă geometrică From Wikipedia, the free encyclopedia
În geometrie melcul lui Pascal[1] este o curbă ruletă formată de traiectoria unui punct aflat pe un cerc atunci când acel cerc se rostogolește în jurul exteriorului unui cerc de aceeași rază. De asemenea, poate fi definită ca ruleta formată atunci când un cerc se rostogolește în jurul unui cerc cu jumătate din raza sa, astfel încât cercul mai mic să fie în interiorul cercului mai mare. Astfel, ele aparțin familiei de curbe numite trohoide centrate; mai precis, ele sunt epitrohoide. Cardioida este cazul particular în care punctul care generează ruleta se află pe cercul care se rostogolește. Curba rezultată are un punct de întoarcere.
În funcție de poziția punctului care generează curba, acesta poate avea bucle interioare și exterioare (dând numele familiei), poate avea formă de inimă(d) sau poate fi oval.
Melcul lui Pascal este o curbă algebrică bicirculară plană rațională de gradul al patrulea.
Cele mai vechi cercetări despre acești melci sunt în general atribuite lui Étienne Pascal, tatăl lui Blaise Pascal. Totuși, unele investigații cu privire la acestea au fost întreprinse anterior de artistul german din Renaștere Albrecht Dürer. Underweysung der Messung (în română Instrucțiuni de măsurare) a lui Dürer conține metode geometrice specifice pentru producerea de astfel de melci. Curba a fost denumită de Gilles de Roberval când a folosit-o ca exemplu pentru găsirea dreptelor tangente.
Ecuația (fără a fi translată sau rotită) melcului lui Pascal în coordonate polare are forma
Aceasta poate fi convertită în coordonate carteziene înmulțind cu r (introducând astfel un punct în origine care în unele cazuri este fals) și înlocuind și pentru a obține[2]
Aplicând forma parametrică la conversia polarelor în carteziene, se obține[3]
punând
se obține această parametrizare ca o curbă în planul complex:
Dacă ar fi deplasată orizontal cu , adică
prin schimbarea originii s-ar obține forma obișnuită a ecuației unei trohoide centrate. De notat modificarea variabilei independente în acest moment pentru a clarifica faptul că nu se mai folosește parametrizarea implicită a coordonatelor polare .
În cazul particular , ecuația polară este
sau
devenind un membru al familiei de spirale sinusoidale. Această curbă este cardioida.
În cazul particular , forma ecuației trohoidei centrate devine
sau, în coordonate polare
devenind un membru al familiei de rozete(d). Această curbă este o trisectoare și uneori este numită melc trisector(d).[4]
Când , melcul este o curbă simplă închisă. Originea satisface ecuația carteziană de mai sus, deci graficul acestei ecuații are un punct singular sau un punct izolat.
Când , aria mărginită de curbă este convexă, iar când , curba are o adâncitură mărginită de două puncte de inflexiune. Când , punctul este un punct de curbură 0.
Pe măsură ce descrește spre , adâncitura devine tot mai pronunțată până când, pentru , curba devine o cardioidă, iar adâncitura este un punct de întoarcere. Pentru , adâncitura se extinde cu o buclă interioară, iar curba se autointersectează în origine. Pe măsură ce se apropie de 0, bucla umple curba exterioară și, la limită, melcul devine un cerc parcurs de două ori.
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.