Ørnulf Ranheimsæter
From Wikipedia, the free encyclopedia
Ørnulf Ranheimsæter (1919–2007) var en norsk tegner, grafiker, illustratør, forfatter og tegnelærer.
Ørnulf Ranheimsæter | |||
---|---|---|---|
Født | 6. juni 1919[1][2][3][4]![]() Skien | ||
Død | 21. okt. 2007[3][4]![]() Bærum[5] | ||
Beskjeftigelse | Illustratør, professor, grafiker ![]() | ||
Utdannet ved | Kunsthøgskolen i Oslo Statens håndverks- og kunstindustriskole | ||
Nasjonalitet | Norge | ||
Utmerkelser | Bokkunstprisen (1967) |
Ørnulf Ranheimsæter hadde utdannelse i tegning og grafikk fra Statens Håndverks- og Kunstindustriskole (1939–1943), samt i maleri fra Statens kunstakademi i Oslo (1949–1952). Som bokkunstner illustrerte han blant annet Henrik Wergelands Lyriske digte (1945), Knut Fægris Krydder (1966) og De fire evangelier (1970). Ranheimsæter hadde stor spennvidde i sitt kunstneriske virke. I perioden 1954–1963 lagde han glassdekorasjoner til «Bergensfjord», Grand Hotel i Oslo, Rikstrygdeverket og Bergens Privatbank. Han deltok på Høstutstillingen elleve ganger og ble innkjøpt av blant annet Nasjonalgalleriet og Riksgalleriet.
I 1962 mottok Ørnulf Ranheimsæther Kultur- og kirkedepartementets illustrasjonspris for barnebøker for tegningene til Barnas store sangbok med Anne-Cath. Vestly som redaktør. I 1966 fikk han Bokkunstprisen. Fra 1970 til 1990 fikk vinnerne av Nobels fredspris et diplom lagd av Ranheimsæter.
Ranheimsæter skreiv flere filosofiske essaysamlinger, blant annet Om tro og vantro (1954) og Kunstnerens etiske ansvar og andre essays (1958, gjenutgitt 1999). I 1998 mottok han Fritt Ords Honnør for sin essaykunst.
Han ble overlærer i bokkunst ved Statens håndverks- og kunstindustriskole i 1964. I 1976 ble han overlærer i frihåndstegning samme sted, og i 1984 ble han utnevnt til skolens første professor.
Ørnulf Ranheimsæter var far til illustratøren Jon Ranheimsæter som siden 1975 har bodd og arbeidet i Danmark.