From Wikipedia, the free encyclopedia
Regnbueslangen er en dyreskikkelse i australsk mytologi. Aboriginerne, som er Australias urbefolkning, fortalte myter hvor regnbueslangen skapte fjell, elver og sjøer.[1] Regnbueslangen lever i vannhull, og kontrollerer vannforsyningen.[2] Myter om regnbueslangen finnes over hele Australia, og særlig i Arnhem Land i Nordterritoriet.[3] Slangen er kjent under flere ulike navn i de forskjellige aboriginspråkene, som Wagyl, Almudj og Ngalyod.[3]
Tradisjonelle avbildninger av regnbueslangen finnes på hulevegger og på stykker av bark. De eldste hulemaleriene er ca 8 000 år gamle.[3] I noen seremonier ærer man slangen ved å male sitt eget håndavtrykk på slangen.
Man tror at historiene om regnbueslangen oppsto ved slutten av siste istid.[3] Stigende havnivå tvang menneskene til å trekke lenger innover i landet. Regnbueslangen ble et symbol for både skapelse og destruksjon, og for fred og samhold.[3]
I Drømmetiden hjalp regnbueslangen menneskene med å finne vann. I tidenes morgen våknet regnbueslangen fra søvnen sin, og kjempet seg opp gjennom jordskorpen. Mens den beveget seg frem gjennom det øde landskapet etterlot den dype spor. Regnbueslangen kalte froskene frem fra under jorden; den kilte froskene og når de lo strømmet vannet ut av froskenes munner. Vannet fylte sporene etter slangen, og dannet elver og sjøer.
Sakte begynte gresset å vokse. Så våknet alle dyrene i Australia – fugler, øgler, slanger, kenguruer, koalaer og dingoer – og fant sin plass på jorden.[4]