From Wikipedia, the free encyclopedia
Luigi Carlo Zenobio Salvatore Maria Cherubini (født 14. september 1760 i Firenze, død 15. mars 1842 i Paris) var en italiensk komponist. Han skrev blant annet operaen Medea.[10]
Luigi Cherubini | |||
---|---|---|---|
![]() | |||
Født | Maria Luigi Carlo Zenobio Salvatore Cherubini 14. sep. 1760[1][2][3][4] ![]() Firenze[5][2] | ||
Død | 15. mars 1842[1][6][7][3]![]() Paris[8][2] | ||
Beskjeftigelse | Komponist, dirigent, musikkforsker, musikkpedagog, musikkteoretiker ![]() | ||
Embete |
| ||
Ektefelle | Anne-Cécile Tourette | ||
Nasjonalitet | Frankrike (1788–1842) Storhertugdømmet Toscana (1760–1780) Storbritannia (1784–1786) | ||
Gravlagt | Luigi Cherubini's tomb | ||
Medlem av | Koninklijke Nederlandse Akademie van Wetenschappen Académie des beaux-arts (1815–1842) (erstatter: Monvel, erstattet av: George Onslow)[9] | ||
Utmerkelser | Kommandør av Æreslegionen | ||
Luigi Cherubini var sønn av en teatermusiker, noe som kom ham til gode, for han ble støttet av storhertugen av Firenze, som senere skulle bli keiser Leopold II av Det tysk-romerske rike. Han begynte med musikkundervisningen under faren da han var seks år. Da han var 13 år hadde Luigi Cherubini allerede komponert flere geistlige verker.
Fra 1778 studerte han musikk ved universitetet i Bologna og ved universitetet i Milano under Giuseppe Sarti, som lærte ham polyfoni.
Til å begynne med skrev han utelukkende kirkemusikk, men ble så trukket mot operaen. Cherubinis tidlige opera serie hadde sine librettoer fra Apostolo Zeno, Metastasio (Pietro Trapassi) og andre som holdt seg tett ved de den gang standard dramatiske konvensjoner. Hans musikk var sterkt inmfluert av Niccolò Jommelli, Tommaso Traetta og Antonio Sacchini, som var tidens ledende komponister. Det første av hans to komiske verker, Lo sposo di tre e marito di nessuna, hadde premiere på et teater i Venezia i november 1783.
Luigi Cherubini ønsket å frigjøre seg fra operamusikkens konvensjoner. I perioden 1784–1786 var han i London der han snart ble utnevnt til hoffkomponist. Deretter ville han ha ny luft under vingene og reiste til Paris, der han ble dirigent for et lite teaterorkester tilhørende Marie-Antoinette. Han forble deretter byen tro, så nær som en kortere virksomhetstid i Torino i 1788 og en i Wien i 1806. Han ble fransk statsborger i 1794.
Som så mange andre opplevde han de mange statsomveltningene i Frankrike på et vis som gjorde sterkt inntrykk på ham; det preget hans livsinnstilling på måter som gav seg utslag i musikken, politisk og ved temavalg.
I 1795 grunnla han konservatoriet i Paris (Conservatoire de Paris) og ble konservatoriets inspektør. Han reiste ofte utenlands i forskjellige oppdrag helt til han i 1816 fikk professoratet i komposisjon ved Conservatoire de Paris som han senere var direktør for årene 1822-1842. Han var også Surintendant de la musique du Roi helt til embedet ble nedlagt.
I tillegg til sine mange musikkverk, skrev Cherbini også lærebøker om blant annet kontrapunkt og fuge.