britisk skribent og poet From Wikipedia, the free encyclopedia
William Wordsworth (født 7. april 1770, død 23. april 1850) var en engelsk dikter som sammen med Samuel Taylor Coleridge satte igang den romantiske perioden i engelsk litteratur ved at de i 1798 gav ut diktsamlingen Lyrical Ballads (Lyriske ballader). Hans mesterverk er sannsynligvis The Prelude (Preludium), et selvbiografisk dikt om hans unge år. Diktet ble første gang påbegynt da han var 28 år, og som han kom stadig tilbake til, endret og utvidet gjentatte ganger, men det ble aldri utgitt mens han ennå levde. Tittelen ble gitt etter hans død, før den tid ble det rett og slett referert til som «poem to Coleridge» eller «poem on the growth of my own mind». Noen av Wordsworths mest kjente verker finnes tilgjengelig på norsk i flere antologier. (Se under).
William Wordsworth | |||
---|---|---|---|
![]() | |||
Født | 7. apr. 1770[1][2][3][4]![]() Cockermouth[5] | ||
Død | 23. apr. 1850[1][2][3][4]![]() Rydal Mount[5] | ||
Beskjeftigelse | Lyriker,[6][7] sangtekstforfatter,[6] skribent[8] | ||
Embete | |||
Utdannet ved | St John's College[5] Hawkshead Grammar School | ||
Ektefelle | Mary Hutchinson (1802–)[9][5][10] Annette Vallon[9] | ||
Partner(e) | Annette Vallon[5] | ||
Far | John Wordsworth[9][11] | ||
Mor | Ann Cookson[9][11] | ||
Søsken | Dorothy Wordsworth[9][5][12] Richard Wordsworth[9] John Wordsworth[9] Christopher Wordsworth[9] | ||
Barn | |||
Nasjonalitet | Det forente kongerike Storbritannia og Irland[5] Kongeriket Storbritannia (–1801) (avslutningsårsak: Act of Union 1800)[5] | ||
Gravlagt | St Oswald's Church, Grasmere[5] | ||
Morsmål | Engelsk[6] | ||
Språk | Engelsk[13][6][14] | ||
Periode | Romantikken, 1800-tallet | ||
Debut | Lyrical Ballads (1798) | ||
Viktige verk | The Prelude | ||
Wordsworth ble født som det andre av fem barn i Cockermouth i Cumberland – en del av den pittoreske regionen i nordvestlige England som blir kalt for Lake District. Da hans mor døde i 1778 sendte hans far ham til den private kostskolen Hawkshead. Selv om han stort sett hadde en positiv barndom dvelte han senere på ensomme og melankolske stunder. Det tok ham også mange år og mye skriving å komme over at foreldre døde og at han blir skilt fra søsknene. Hans søster var poeten og dagbokskriveren Dorothy Wordsworth.
Wordsworth begynte ved St John's College i Cambridge i 1787. I 1790 besøkte han det revolusjonære Frankrike og støttet den republikanske bevegelsen. Det neste året sluttet han på Universitetet i Cambridge uten å utmerke seg. Hans yngre bror Christopher hadde derimot tatt mastergrad ved Trinity College.
I november dro han tilbake til Frankrike og vandret rundt i Europa til fots, spesielt Italia og Alpene. Han ble forelsket i en fransk kvinne, Annette Vallon, og i 1792 fødte hun deres datter, Caroline. På grunn av pengemangel og den politiske spenningen mellom Frankrike og England reiste han hjem det samme året. Terrorstyret i 1793 fremmedgjorde ham overfor den republikanske bevegelsen og krigen mellom Frankrike og England hindret ham å se Annette og Caroline igjen på flere år. Med freden i Amiens kunne han igjen reise tilbake til Frankrike og i 1802 reiste han sammen med sin søster Dorothy og besøkte Annette og Caroline som han fikk en felles enighet med angående sine økonomiske forpliktelser.
Året 1793 så Wordsworth sine første utgivelser med poesi, samlingene An Evening Walk (En kveldstur) og Descriptive Sketches (Beskrivende skisser). Han fikk et legat fra Raisley Calvert i 1795 slik at han kunne fortsette å skrive dikt. Det samme året møtte han Samuel Taylor Coleridge i Somerset. De to dikterne utviklet fort et nært vennskap. I 1797 flyttet Wordsworth og søsteren Dorothy til Somerset, bare noen få kilometer fra hjemmet til Coleridge i Nether Stowey.
Sammen skapte Wordsworth og Coleridge (med bidrag fra Dorothy) diktsamlingen Lyrical Ballads i 1798 som ble et betydningsfullt verk for den engelske romantiske bevegelsen og som samtidig var med på å starte den. Et av de mest kjente diktene til Wordsworth, «Tintern Abbey», ble utgitt i dette verket, tilsvarende med Coleridges «Ancient Mariner». I den andre utgaven i 1802 la Wordsworth til et forord som ble sett på som et poetikk for den romantiske bevegelsen. Her drøftet Wordsworth det som han så på som grunnleggende i en ny type diktning, basert på menneskenes ekte språk og som skal unngå den poetiske diksjonen som fantes i det meste av poesien fra 1700-tallet. Wordsworth ga også sin kjente definisjon av poesi i dette forordet: «the spontaneous overflow of powerful feelings from emotions recollected in tranquility».
Wordsworth, Dorothy og Coleridge reiste så til Tyskland. Den harde vinteren 1798–1799 bodde Wordsworth med Dorothy i Goslar, og til tross for stress og ensomhet begynte å skrive på et selvbiografisk stykke som siden ble gitt tittelen The Prelude. Han skrev også flere kjente dikt, blant annet «Lucy-diktene». Han flyttet deretter tilbake til England sammen med Dorothy og bosatte seg ved Grasmere i Lake District. Her hadde han dikteren Robert Southey nært ved. Wordsworth, Southey og Coleridge ble kjent som «innsjødikterne» («Lake Poets»). Gjennom denne perioden dreier mange av diktene hans om tema som død, å holde ut, atskillelse og sorg.
I 1802 reiste han og Dorothy til Frankrike for igjen å besøke Annette og Caroline. Senere samme år giftet han seg med en barndomsvenn, Mary Hutchinson. Året etter fødte Mary det første av de fem barna deres, John. Dorothy fortsatte å bo hos ham og ble en nær venn med hustruen. Både Coleridges helse og forholdet hans til Wordsworth begynte å vise tegn på å svekkelse i 1804. Det var året Wordsworth ble venn med Southey. Da Napoleon ble keiser i Frankrike, sluttet Wordsworth å regne seg som liberal, og ble konservativ.
Wordsworth hadde i årevis hatt planer om å skrive et langt filosofisk dikt i tre deler, som han tenkte å kalle The Recluse. Han hadde i 1798-1799 begynt på et selvbiografisk dikt han aldri ga noe navn, men kalte «diktet til Coleridge». Dette skulle fungere som et tillegg til The Recluse. I 1804 begynte han å utvide dette selvbiografiske verket, og nå hadde han tenkt det skulle være en prolog enn et tillegg til det større verket han planla. I 1805 hadde han fullført det, men nektet å utgi et så personlig verk før han hadde fullført hele The Recluse. Dødsfallet til hans bror John i 1805 hadde sterkt virkning på han.
I 1807 ble hans Poems in Two Volumes gitt ut. Inkludert der var «Ode: Intimations of Immortality from Recollections of Early Childhood». Til da var Wordsworth bare offentlig kjent for Lyrical Ballads, og han håpet at denne samlingen ville sementere ryet hans, men mottakelsen ble lunken. For en tid var han og Coleridge ellers fjernere fra hverandre på grunn av opiumsmisbruket til den sistnevnte.
To av barna hans, Thomas og Catherine, døde i 1812. Året etter flyttet han til Rydal Mount i Ambleside, der han bodde resten av livet. I 1814 ga han ut The Excursion som andre delen av den tredelte The Recluse. Han hadde ikke fullført første og tredje delen, og klarte aldri å gjøre det. Men han skrev et poetisk prospekt til The Recluse der han sette opp strukturen og formålet med diktet. Prospektet inneholdt noe av Wordworths mest berømte linjer om samholdet mellom menneskesinnet og naturen:
Noen moderne kritikere ser en nedgang i arbeidet hans midt i det andre tiåret av 1800-tallet, men dette kan henge sammen med endringen i livsstilen og synet hans, ettersom det meste av det som kjennetegner den tidligste diktingen hans (tap, død, å holde ut, atskillelse, å bli forlatt) nå var avklart i skrivingen hans. Når 1820 kom kunne han glede seg over suksessen som fulgte ham samtidig som kritikerne hadde revurdert sitt tidligere negativ syn på hans første dikt.
Dorothy fikk en alvorlig sykdom i 1829 som gjorde henne invalid for resten av livet. I 1835 ga Wordsworth de pengene som Annette og Caroline trengte. Regjeringen ga ham en pensjon i 1842. Da Robert Southey døde i 1843 fikk Wordsworth den offisielle utmerkelsen poet laureate. Da hans datter Dora døde i 1847 sluttet han å skrive dikt. Han døde selv tre år senere og ble gravlagt ved St Oswald's Church i Grasmere.
Hans enke Mary ga ut det lange selvbiografiske diktet som nå fikk tittelen The Prelude noen måneder etter hans død. Det vakte dog liten interesse i 1850, men har siden blitt sett på som hans mesterverk.
Livene til Wordsworth og Coleridge og særlige deres samarbeid om Lyrical Ballads har dennet handlingen i filmen Pandaemonium.
Noen korte dikt av Wordsworth er også verd å legge merke til, og viser hans enkle, men kraftfulle bruk av det engelske språket. Av disse diktene kan «I Wandered Lonely As A Cloud», «O Nightingale!», «Thou Surely Art» og «We Are Seven» nevnes.
Wordsworth har på 1900-tallet blitt oversatt til norsk en rekke ganger, blant annet av André Bjerke, Halldis Moren Vesaas, Hallvard Tveiten, Sigmund Skard, Johannes Gjerdåker, og særlig Geir Uthaug.
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.