gate i Oslo From Wikipedia, the free encyclopedia
Tøyengata er en gate i Oslo mellom Grønlandsleiret og Finnmarkgata. Her lå i en årrekke Munchmuseet.
Tøyengata | |||
---|---|---|---|
Tøyengata sett fra Grønlandsleiret. Foto: Helge Høifødt | |||
Basisdata | |||
Navn | Tøyengata (1–53) | ||
Land | Norge | ||
Strøk | Grønland, Tøyen | ||
Bydel | Bydel Gamle Oslo | ||
Kommune | Oslo | ||
Kommunenr | 0301 | ||
Navngivning | Fra før byutvidelsen i 1857 | ||
Navnebakgrunn | Tøyen gård | ||
Tilstøtende | Grønlandsleiret, Urtegata, Norbygata, Heimdalsgata, Sørligata, Herslebs gate, Jens Bjelkes gate, Monrads gate, Ringgata, Finnmarkgata | ||
| |||
![]() Tøyengata 59°54′48″N 10°45′57″Ø | |||
Kiellands dropsfabrikk hadde lokaler i Tøyengata nr 31-33 fra 1911 til 1975, da den ble kjøpt opp av Nidar og nedlagt. Fasaden står imidlertid igjen,[1] og Nidar produserer fremdeles seigmennene som ble oppfunnet på Kiellands dropsfabrikk.[2]
Tøyengata og nabolaget ble vedtatt fornyet i 1982. I de uisolerte boligene frøs vannet ofte i rørene i vinterkulden. Noen steder måtte man skru av varmen for å ha nok strøm til å lage mat. Rotter var ofte å se på gaten.[3]
Tøyengata nr 10 lå i landlige omgivelser da Anders Håvind (eller Haavie eller Hovind), klokker ved tukthuset, fikk huset bygd omkring 1827. I 1857 overtok klokkerens enke. I 1865 var arbeidsmann Johan Jensen huseier. Det bodde da 27 personer i huset: Jensen og hans kone med fire barn, en skipstøymann, en ølhandlende enke, en skomaker og en matros. En stund drev Jensen en småhandel i første etasje, der det siden har vært skiftende butikkdrift.[4]
Størst og staseligst var nr 14, oppført i én etasje i 1825 av svogrene sjømann Rasmus Hansen og skipstømmermann Ole Abrahamsen. I 1857 ble det bygd på en andreetasje av Wilhelm Bentzen, den første eneeieren av gården. I 1865 bodde det 37 personer i huset: Eieren brennevinshandler Ulrik Walle med sin kone, deres fire barn, en tjenestepike og fem leieboere med hver sin familie. I 1879 var det kommet et lysthus i hagen med fem små vinduer. På 1890-tallet overtok Karl Evangs farfar, murmester Carl J. Evang, huset frem til rundt 1920.[5]
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.