From Wikipedia, the free encyclopedia
Tilsynsområde var en folkerettslig status for administrasjon av avhengige områder, etablert av FN-pakten, inngått i 1945. FNs tilsynsråd førte kontroll med administrasjonen av områdene og utviklingen der. Elleve områder hadde status som tilsynsområder. Det siste ble avviklet i 1994.[1]
Folkeforbundet etablerte en ordning med mandatområder, som gjaldt territorier som hadde tilhørt Tyskland og Det osmanske rike, de tapende parter i første verdenskrig. Noen av disse ble selvstendige før FN ble grunnlagt, mens andre fortsatt var avhengige områder og fikk sin status omgjort til tilsynsområder. Et unntak var Sørvest-Afrika (dagens Namibia), som hadde vært mandatområde, men som Sør-Afrika fikk holdt utenfor den nye tilsynsordningen.[2]
I motsetning til den tidligere mandatordningen, der mandatområdene i klasse B og C ikke ble stilt selvstendighet i utsikt,[3] var tilsynsordningen et opplegg for fredelig avkolonisering.[4]
Tilsynssystemet er nedfelt i kapittel 12 i FN-pakten.[5] Det slås her fast at hensikten med ordningen for områdenes vedkommende er å fremme økonomisk, sosial og politisk utvikling, for at området kan oppnå selvstyre eller uavhengighet, slik dette kommer til uttrykk i befolkningen. Statene som ble tildelt tilsynsområder forpliktet seg til å forberede befolkningen slik at den kunne utøve sin rett til selvbestemmelse.
I motsetning til Folkeforbundets mandatordning, der mandatmakten hadde ulike forpliktelser avhengig av mandatklasse, var tilsynsordningen basert på en forutsetning om selvbestemmelsesrett for alle tilsynsområdene. Områdene ble ikke underlagt tilsynsmaktens suverenitet.[3]
Områdene sto under oppsyn av Tilsynsrådet. Kapittel 13 i FN-pakten omhandler dette.[6] Administrasjonen av tilsynsområdene fant sted på vegne av FN. For hvert område ble det inngått avtale med tilsynsmakten om vilkårene. Disse ble godkjent av FNs generalforsamling eller, for tilsynsområdet i Stillehavet, av Sikkerhetsrådet. FNs tilsynsråd hadde i oppdrag å føre oppsyn med tilsynsområdene, behandle rapporter om utviklingen der, behandle henvendelser fra innbyggerne og foreta besøk.[7] Tilsynsrådet hadde imidlertid ingen maktmidler.[8]
USA fikk gjennomslag for at tilsynsområdet i Stillehavet ble definert som strategisk og at saker vedrørende området skulle behandles av Sikkerhetsrådet, der USA som permanent medlem har veto. I Tilsynsrådet har ingen stat veto.[9]
Elleve avhengige områder fikk status som tilsynsområder. Av disse lå sju i Afrika og i fire Oseania:[10]
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.