![cover image](https://wikiwandv2-19431.kxcdn.com/_next/image?url=https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/a/a1/World_Unicorn%252C_built_by_Swan_Hunter_1973.jpg/640px-World_Unicorn%252C_built_by_Swan_Hunter_1973.jpg&w=640&q=50)
Swan Hunter
britisk skipsverft / From Wikipedia, the free encyclopedia
Swan Hunter, tidligere kjent som Swan Hunter & Wigham Richardson, er et britisk selskap knyttet til skipsverft, skipsbygging og ingeniørvitenskap, basert i byen Wallsend ved elven Tyne, i regionen Nordøst-England.[1] Ved sitt høydepunkt representerte selskapet den kombinerende innsatsen til tre mektige skipsbyggingsfamilier: Swan, Hunter og Wigham Richardson.
Swan Hunter | |||
---|---|---|---|
![]() Skipet «World Unicorn», bygget i 1973 | |||
Org.form | Privat selskap | ||
Bransje | Verft | ||
Etablert | 1880 (Wallsend) | ||
Opphørt | 2006 | ||
Datterselskap | Barclay Curle | ||
Hovedkontor | Wallsend, ![]() | ||
Land | Storbritannia | ||
Produkt(er) | Skip | ||
Grunnlegger(e) | George Burton Hunter | ||
Adm.dir. | Jan Veldhuizen | ||
Antall ansatte | 40 (2016) | ||
Nettsted | swanhunter.com (en) | ||
![]() Swan Hunter 54°59′14″N 1°31′43″V |
Selskapet var et av de mest kjente skipsbyggerne i verden, og var ansvarlig for en del av de største skipene som ble bygget på begynnelsen av 1900-tallet, mest kjent er RMS «Mauretania», som holdt utmerkelsen Det blå bånd for å ha krysset Atlanterhavet på kortest tid, og RMS «Carpathia», som berget overlevende fra det synkende RMS «Titanic» i 1912.
Det har vært lagt fram flere datoer som begynnelsen på historien om Swan Hunter & Wigham Richardson Ltd., men det er hovedsakelig akseptert at det hele begynte i 1860 da den 23 år gamle John Wigham Richardson, som kom fra en framstående kvekerfamilie i Yorkshire, ved hjelp av familiens kapital kjøpte et lite skipsverft ved Walker-on-Tyne.[1] Selskapet under navnet Swan Hunter ble opprettet i 1880. I 1977 var det eksempelvis rundt 11 000 ansatte ved verftet i Wallsend.[2]
I 2006 opphørte skipsbyggingsaktiviteten ved Tyneside, men selskapet eksisterer fortsatt ved å tilby maskin- og ingeniørtjenester. Det siste skipet ble tauet ut fra skipsverftet i Wallsend i juli 2006, og de ikoniske skipskranene, som har dominerte horisonten i Tyneside, ble tatt fra hverandre og sendt til India.[3]