Moskvas Helsingforsgruppe
From Wikipedia, the free encyclopedia
From Wikipedia, the free encyclopedia
Moskvas Helsingforsgruppe (russisk: Московская Хельсинкская группа, Moskovskaja Khelsinkskaja gruppa) er en russisk menneskerettighetsorganisasjon inspirert av Sovjetunionens signering av Helsingfors-erklæringen i 1975. Organisasjonen ble dannet i 1976 av 12 sovjetiske dissidenter som brukte erklæringens menneskerettighetskrav til å påpeke Sovjetunionens brudd på forskjellige rettigheter.[3] De originale medlemmene var blant annet Jurij Orlov og Ljudmila Aleksejeva.[4] I årene som fulgte, spredde Moskvas Helsingforsgruppe sitt mandat og modell til Vesten. MHG ble den første av flere Helsingforskomiteer: et nettverk av ikke-statlige overvåkningsorganisasjoner dedikert til å rapportere brudd på menneskerettigheter.
Moskvas Helsingforsgruppe | |||
---|---|---|---|
![]() | |||
Stiftet | 1976 | ||
Land | Russland | ||
Hovedkontor | Moskva | ||
Grunnlegger(e) | Jurij Orlov Ljudmila Aleksejeva Elena Bonner | ||
Daglig leder | Yuri Orlov | ||
Nettsted | www.mhg.ru | ||
Opphørt | 25. januar 2023[1][2] | ||
De originale medlemmene i Moskvas Helsingforsgruppe ble forfulgt, arrestert og sent i eksil av KGB og organisasjonen ble oppløst i 1982. I 1989 ble gruppen gjenopplivet og eksisterer i Russland den dag i dag. Som flere andre russiske frivillige organisasjoner, rammer den kontroversielle utenlandske agenter-loven også Moskvas Helsingforsgruppe.[5]
Sommeren 1975 holdt Organisasjonen for sikkerhet og samarbeid i Europa (OSSE) en konferanse i Helsingfors i Finland angående landegrenser, menneskerettigheter, fredelig løsning av konflikter og samarbeid mellom stater. Erklæringen ble kjent som Helsingfors-erklæringen og blant de signerende landene var flere europeiske land, USA, Canada, og Sovjetunionen.[6]
Konferansen virket opprinnelig som en diplomatisk suksess for Sovjetunionen da den legitimerte Sovjets kontroll over Øst-Europa og forbedret sjansen for økonomisk samarbeid med Vest-Europa.[7] Etter hvert som innholdet i erklæringen spredte seg blant sovjetiske innbyggere ble det tydelig at dokumentet kunne brukes til å synliggjøre undertrykkelser og rettighetsbrudd. Den nye erklæringen og den voksende, internasjonale rettighetsbevegelsen støttet eksisterende dissidenters kritikk mot sovjetregime. 12 dissidenter, deriblant Jurij Orlov og Ljudmila Aleksejeva, opprettet Moskvas Helsingforsgruppe i 1976. Gruppen jobbet innenfor sovjetisk lovverk for å promotere internasjonale rettigheter og vedtak nevnt i deres egen grunnlov. Dermed svarte de på Helsingforserklæringens oppfordring til privatpersoner om å overvåke rettighetsbrudd.[3]
Ved å bruke det internasjonale rettighets-språket ble Moskvas Helsingforsgruppe første del av et transnasjonalt «watch» nettverk, også kjent som Helsingforsnettverket, som blant annet har kontor i Norge.
I 2018 finnes det 44 Helsingforskomiteer i Europa, Sentral-Asia og Nord Amerika.[8] De første Helsingforskomiteene i Østblokken ble opprettet i Litauen (november 1976), Ukraina (november 1976) og Georgia (januar 1977).[4] I tillegg ble andre lignende grupper som Charta 77 etablert i Tsjekkoslovakia.[4]
I Vest-Europa ble søsterkomiteer opprettet i Norge (1977), Nederland, Sverige, Østerrike, Belgia, Frankrike og Canada. Den amerikanske US Helsinki Watch er forløperen til Human Rights Watch.[8]
Den internasjonale Helsingforsføderasjonen ble etablert i Wien i 1982 for å støtte de forskjellige søsterkomiteene og oppmuntre til tettere samarbeid. Føderasjonens korte levetid var omsvermet mye kontrovers og ble nedlagt i 2008 grunnet konkurs.[9]
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.