Norsk film fra 1989 From Wikipedia, the free encyclopedia
Landstrykere er en norsk langfilm fra 1989 som er basert på Knut Hamsuns roman med samme navn fra 1927.[1] Filmen ble produsert av Norsk Film med Ola Solum som regissør og med manus skrevet av Hans Lindgren, Lars Saabye Christensen og Ola Solum.[1]
Landstrykere | |||
---|---|---|---|
Generell informasjon | |||
Sjanger | Drama | ||
Utgivelsesår | 17. august 1989 | ||
Prod.land | Norsk | ||
Lengde | 138 min. | ||
Språk | Norsk | ||
Bak kamera | |||
Regi | Ola Solum | ||
Produsent | Gunnar Svensrud ––– Peter Bøe (produksjonsleder) | ||
Manusforfatter | Hans Lindgren Lars Saabye Christensen Ola Solum | ||
Basert på | Knut Hamsuns roman Landstrykere | ||
Musikk | Henning Sommerro | ||
Sjeffotograf | Harald Paalgard | ||
Klipp | Yngve Refseth | ||
Foran kamera | |||
Medvirkende | Helge Jordal Trond Peter Stamsø Munch Marika Lagercrantz Espen Skjønberg | ||
Annen informasjon | |||
Budsjett | 31,2 millioner kroner | ||
Totalomsetning | ca. 8 millioner kroner | ||
Prod.selskap | Norsk Film A/S | ||
Premiere | 15. august: Hamarøy / Måløy 16. august: Tromsø 17. august: Norgespremiere | ||
Eksterne lenker | |||
IMDb |
Handlingen skildrer Nordland i overgangen mellom «nessekonge-tiden» og moderne tid på 1860-tallet. Innspillingene ble i hovedsak gjort i Sørdal nord for Skutvik i Hamarøy og på handelsstedet Vågsberget i Vågsøy med Helge Jordal, Trond Peter Stamsø Munch og Marika Lagercrantz i hovedrollene.[2]
En lengre versjon ble sendt som tv-serie på NRK i 1990.
Innspillingenen til Landstrykere ble startet opp i Sørdal 24. mars 1988 med Hans Lindgren som regissør.[3] Filmfolk, filmutstyr, rekvisitter og hus ble fløyet inn til det veiløse innspillingsstedet fra Skutvik.[4] Etter tolv dager med innspilling som resulterte i mange ubrukelige filmopptak og budsjettsprekk trakk Hans Lindgren seg fra prosjektet og Ola Solum overtok som regissør.[5]
Det medvirket 36 navngitte rolleinnhavere og to hundre statister i filmen.[3]
Med unntak av et par mindre opptak ble filmingen av Landstrykere avsluttet mot slutten av august 1988.[6] Landstrykere hadde et opprinnelig budsjett på 16 millioner kroner og de totale kostnadene for produksjonen beløp seg til 31,2 millioner.[7][8] I 1989 var dette tidenes dyreste norske filmproduksjon.[7]
Filmen er basert på det første bindet i Hamsuns Landstryker-trilogi og handlingen foregår i hovedsak i den fattige grenda Polden (Sørdal) mellom 1860- og 1870-tallet.[9] Utgangspunktet er et kjærlighetsdrama som utspiller seg mellom Edevart og den unge og gifte kvinnen Lovise Magrete.[10]
Eventyreren, løgneren og sjarmøren August kommer til grenda og skaper kaos og forhåpninger. Han finner en følgesvenn og beundrer i Edevart, og de begir seg langs kysten som omreisende kramkarer.[1]
Landstrykere har overhodet ikke vært lett salgbar
Frida Ohrvik i Norsk filmdistribusjon til Aftenposten[5]
Landstrykere hadde førpremierer i Oppeid, Måløy og Tromsø før den offisielle norgespremieren 17. august 1989.[11][12]
Anmeldere i de de største avisene ga filmen blandet omtale. I tromsøavisa Nordlys ble filmen omtalt som «praktfull» og den ble spådd som en kommende publikumssuksess.[13] Aftenposten konkluderte med at filmen hadde «mange synlige hull» og i VG ble Landstrykere omtalt som «vakker men uten dybde».[14][15]
Filmversjonen av Landstrykere spilte inn 6,1 millioner kroner på norske kinoer i løpet av 1989.[8] Filmen ble utgitt på video 9. mars 1990 og på DVD i 2009.[16] TV-serien, som var på fire 45-minutters episoder, ble solgt til NRK og vesttysk TV for 1,8 millioner kroner.[5] Produksjonen ble ikke solgt til andre lands kringkastere, til tross for forhåndsforventinger om at både kino- og TV-versjonen skulle bli lett å selge på det internasjonale markedet.[5] NRK sendte TV-serien første gang i løpet av romjula 1990.[17]
Landstrykere påførte Norsk Film et økonomisk tap på 20 millioner kroner.[18]
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.